Справа № 440/3795/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3795/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу з єдиного податку - фізичної особи-підприємця в розмірі 23131,11 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3795/18, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судове засідання 20.11.2018 відповідач не з'явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із перебуванням на лікарняному.

На підставі пункту 2 частини другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладено на 10:00 17.12.2018.

У судове засідання 17.12.2018 відповідач не з'явився, повторно надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на лікарняному.

На підставі пункту 2 частини другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладено на 10:45 20.12.2018.

У судове засідання 20.12.2018 відповідач не з'явився, повторно надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на лікарняному. На підтвердження заявленого клопотання будь яких доказів не було надано.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, а вважає за можливе вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У строки встановлені судом відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) зареєстрований у встановленому законом порядку як фізична особа - підприємець та перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (а.с.8-9).

За даними позивача за ФОП ОСОБА_2 обліковується податковий борг по єдиному податку фізичної особи-підприємця у розмірі 23131,11 грн, який виник за наступних підстав.

Відповідачем подано до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 25.10.2016, якою самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 2722,00 грн (а.с..11-12).

Крім того, відповідачем подано до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 23.01.2017, якою самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 21672,49 грн (а.с.13-14).

Виходячи із приписів пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, сума податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає платник податків у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, є узгодженим з дня подання такої декларації.

Враховуючи наявну переплату у розмірі 1263,38 грн за відповідачем обліковується податковий борг по єдиному податку - фізичної особи-підприємця у розмірі 23131,11 грн

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується відомостями облікової картки платника податків, копія якої наявна в матеріалах справи.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень 25.06.2018 позивачем винесено податкову вимогу №19992-17/1603 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 23401,16 грн, яка отримана відповідачем 14.07.2018 (а.с.15).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене суд знаходить доведеним факт наявності у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням по єдиному податку - фізичної особи-підприємця у розмірі 23401,16 грн.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 (за виключенням окремих статей), були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо функцій та прав контролюючих органів та щодо функцій державних податкових інспекцій.

З 01.01.2017 контролюючим органом в межах даної справи є ГУ ДФС у Полтавській області.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатися до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6-9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 39600) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) податковий борг з єдиного податку - фізичної особи-підприємця у розмірі 23131,11 (двадцять три тисячі сто тридцять одну гривень одинадцять копійок) на р/р 6008, код бюджетної класифікації платежу 18050400, одержувач УК у м.Кременчук/м.Кременчук/18050400, ЗКПО 37965850, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко