Справа № 0840/3553/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 грудня 2018 року Справа № 0840/3553/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікова Н.В., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу 16 років 3 місяці 16 днів неправомірними, а розпорядження від 17.01.2018 №143308 незаконним;

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу 16 років 3 місяці 16 днів;

- зобов'язати відповідача здійснити виплату недоотриманої пенсії, з обчисленого з урахуванням страхового стажу, збільшеного на 16 років 3 місяці 16 днів, починаючи з моменту звернення за перерахунком пенсії .

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на те, що на його звернення до Енергодарського УПФУ із заявою щодо перерахунку пенсії з врахуванням стажу, який раніше не був врахований відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачем отримано відмову, яку він вважає такою, що порушує його права. Стверджує, що ним було надано до заяви всі необхідні довідки, що підтверджують періоди трудової діяльності та трудову книжку.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження (без повідомлення сторін) в адміністративній справі №0840/3553/18, перше судове засідання призначено на 01.10.2018.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свій письмовий відзив (вх.№30700 від 01.10.2018), зазначивши, що страховий стаж позивача обчислений відповідно до даних трудової книжки та даних Реєстру застрахованих осіб. Так згідно Реєстру (даних персоніфікованого обліку) відсутні відомості про отримання доходу за період підприємницької діяльності з 20.03.2003 по 05.11.2013, відсутні відомості і про сплату страхових внесків за період з 22.02.1999 по 22.02.2002. А посилання позивача лише на наявність договору оренди земельної ділянки та реєстрації особи підприємцем само по собі не є підтвердженням отримання доходу позивачем. Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває з 2010 року на обліку в органах Пенсійного Фонду України у зв'язку з призначенням йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до витягу з розпорядження №143308 від 17.01.2018 при призначенні пенсії позивачу враховано стаж 28 років 9 місяців 2 дні.

12.06.2018 позивач звернувся до Енергодарського УПФУ із заявою про перерахування йому пенсії з урахуванням трудового (страхового) стажу 45 років 1 місяць 8 днів, відповідно до записів у трудовій книжці та трудовій книжці колгоспника, а також додаткових документів доданих до заяви.

Листом Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.06.2018 року №205/Р-1 зазначено, що страховий стаж, зазначений у заяві, врахований в повному обсязі за періоди роботи: з 01.07.1965 по 31.12.1965, 1966 рік - 138 трудоднів, з 01.01.1967 по 31.12.1968, 1969 рік - 193 трудодні, з 10.11.1969 по 23.11.1971 (військова служба), 1972 рік - 146 трудоднів, 1973 рік - 154 трудодні, з 01.01.1974 по 31.12.1975, січень-лютий 1976 року - 38 трудоднів, з 06.09.1976 по 03.11.1976, 09.12.1976 по 01.04.1977, з 01.12.1977 по 20.07.1978, з 01.09.1978 по 28.07.1997. Період роботи з 01.09.2007 по 08.09.2007, з 01.10.2007 по 12.10.2007 зарахований за результатами проведеного в масовому режимі перерахунку пенсій відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04. 2018. Періоди здійснення підприємницькой діяльності на загальній системі оподаткування з 20.03.2003 по 05.11.2013 не включено до страхового стажу у зв'язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати у бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Період оренди земельної ділянки з 22.02.1999 по 22.02.2002 також не включено до страхового стажу, оскільки не є документами підтверджуючими трудові відносини та отримання заробітної плати.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України та при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту й обсягу існуючих прав і свобод.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-ІV).

З матеріалів справи встановлено, що пенсія за віком позивачу призначена з 01.09.2010 відповідно до Закону №1058.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку ( тобто до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пп.2) п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року, підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб.

Як свідчать матеріали справи, в Реєстрі застрахованих осіб (дані персоніфікованого обліку) відсутні відомості про отримання доходу за період підприємницької діяльності 20.03.2003 - 05.11.2013.

Про відсутність відомостей про сплату страхових внесків підтверджується наданою до матеріалів справи довідкою та витягом з Реєстру, де наявний лише 2007 рік.

У зв'язку з чим суд погоджується з відповідачем щодо того, що в період здійснення підприємницької діяльності позивач не здійснював діяльності та відповідно не сплачував внески на соціальне страхування.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

За даними трудової книжки, трудові відносини позивача з роботодавцем припинені з 28.07.1997 року. Інші документи, крім трудової книжки, для підтвердження здійснення будь-якої іншої роботи, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню за період з 22.02.1999 по 22.02.2002 відсутні.

Щодо наданого позивачем договору оренди земельної ділянки, слід зазначити наступне.

Оренда земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою необхідною орендареві для провадження підприємницькою і іншою діяльністю. Такі правовідносини не мають відношення до трудових і не є доказом застосування державного соціального страхування.

Сам по собі договір оренди не підтверджує отримання Орендарем доходу та сплату внесків з отриманого доходу.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведені підстави зарахування періодів з 22.02.1999 по 22.02.2002 та з 20.03.2003 по 05.11.2013 до страхового стажу. Доданими до позову документами підтверджується лише певні факти (оренда землі, реєстрація особи підприємцем тощо), без підтвердження обставин того, що позивач в спірний період підлягав державному соціальному страхуванню і відповідно має страховий стаж.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що страховий стаж відповідача обчислений відповідно до даних трудової книжки та даних Реєстру застрахованих осіб, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що оскаржувані позивачем дії відповідача вчинені обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення, розсудливо, а отже є правомірними.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (71304, АДРЕСА_1) до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Калинова, 98) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.295-297 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 18.12.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова