Справа № 161/15623/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3981/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Януша Миколи Миколайовича про скасування постанови, за апеляційною скаргою поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Януша Миколи Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року (суддя першої інстанції Гринь О.М., м. Луцьк, повний текст складено 19.11.2018),

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Януша М.М. про визнання дій протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №615666 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП у Волинській області рядового поліції ЯнушаМиколи Миколайовича серії ЕАВ № 615666 від 23 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 скасовано, провадження по справі закрито.

З таким судовим рішенням не погодився поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Януш М.М., подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ним правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки такий не заперечував факт вчинення правопорушення, що підтверджується відеозаписом нагрудного відеореєстратора інспектора. Зазначає, що факт не надання позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП не може бути підставою для скасування постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2018 поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Янушем М.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 615666 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення в розмірі 425 грн штрафу, на підставі того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz G500 д.н.з. НОМЕР_1, 23.09.2018 о 02:20:23 год. на вул. Набережна, 2 м. Луцьк не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР-порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Не погодившись з цією постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вину позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху; вивчення норм і правил дорожнього руху; своєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою; отримання від гідрометеорологічних, дорожніх, комунальних та інших організацій, а також відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України інформації про умови дорожнього руху.

Згідно вимог пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з пунктами 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До суду першої інстанції відповідачем було надано диск з відеозаписом, який на думку суб'єкта владних повноважень підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, проте на відеозаписі зафіксовано лише факт вручення постанови позивачу (без дотримання порядку встановленого ст. 268 КУпАП), жодних інших обставин справи, в тому числі і підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з порученням п. 9.2 «б» ПДР на відеозаписі не міститься.

Покликання апелянта на те, що позивач не заперечував факт вчинення правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки, згідно наданого відео та позовної заяви, він не визнавав факту вчинення правопорушення.

Крім того, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності та своєчасності подання доказів покладається на відповідача.

Твердження апелянта про те, що факт не надання позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП не може бути підставою для скасування постанови є безпідставними та суперечать вимогам чинного законодавства, з урахуванням наступного.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів зазначає, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Колегія суддів зазначає про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки диск, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАВ № 615666 від 23 вересня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховнии Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17).

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Януша Миколи Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року у справі № 161/15623/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

І.В. Глушко