Справа № 1940/1632/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2821/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі за його позовом до начальника Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,

суддя у І інстанції Осташ А.В.,

час ухвалення рішення 11 год. 22 хв.,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 1 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

17 серпня 2018 року ОСОБА_2М звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просива визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області (далі Управління) про застосування адміністративно-господарського штрафу № 038726 від 7 серпня 2018 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі № 1940/1632/18 у задоволенні позову було відмовлено.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просить його скасувати та прийняте нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а також при вирішенні справи судом допущено неповне зясування обставин справи, оскільки не було проведено експертизи та не допитані свідки. Позивач вважає, що копії документів, що наявні в матеріалах справи, не засвідченні належним чином. При цьому скаржник зазначає, що дії працівників Управління не відповідають нормативно-правовим актам, що регулюють їх діяльність, а дії працівників відповідача при зважуванні вантажу містили ряд порушень. Звертає увагу суду, що розгляд справи щодо накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу проводився у його відсутності та без повідомлення про дату розгляду такої справи, що є порушення його права на захист. Також, на думку позивача, оскаржувана постанова має ряд недоліків, за наявності яких вона не може залишатися в силі.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області під час проведення заходів державного контролю на підставі направлення на перевірку № 003187 від 18 червня 2018 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок 1567), шляхом проведення рейдової перевірки 19 червня 2018 року на 341 км автодороги «Харків-Сімферополь» було перевірено транспортний засіб DAF 95ХF380-тягач, реєстраційний номер В06576ВІ (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 940212), з причепом - HUMBAUR НАS 351324S, реєстраційний номер В08532ХТ (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХМ 573900), що належить та використовується у господарській діяльності автомобільним перевізником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

За результатами проведення габаритно-вагового контролю-зважування інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 19 червня 2018 року складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0010689 та акт № 0013689 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено розрахунок від 19 червня 2018 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 891,69 євро.

Відтак, у ході рейдової перевірки інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області було встановлено, що вказаним автомобілем на підставі товарно-транспортної накладної № 0042 від 18 червня 2018 року надавались послуги з перевезення вантажу без документів, передбачених статтями 48, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, тобто за відсутності у водія дозволу на перевезення великовагового вантажу автомобільними дорогами загального користування. Вказане було відображено у акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 053980 від 19 червня 2018 року, який направлено для розгляду за місцезнаходженням позивача в Управління.

Розгляд справи про порушення призначено на 7 серпня 2018 року, про що позивача було повідомлено листом-повідомленням № 35/637-18 від 19 липня 2018 року.

За результатами розгляду акту № 053980 від 19 червня 2018 року начальником Управління 7 серпня 2018 року було винесено оскаржувану постанову № 038726 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільні дороги» (далі Закон № 2862-IV) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» від 26 червня 2015 року № 592 визначено, що правонаступником майна, прав та обовязків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, визначено завдання служби Укртрансбезпека, зокрема, здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).

Приписами пункту 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Таким чином, виходячи із аналізу наведених правових норм, апеляційний суд дійшов висновку, що Управлінню Укртрансбезпеки у Запорізькій області правомірно здійснювало державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування у відповідності до вимог Порядку № 1567.

Частиною 1 статті 29 Закону № 3353-XII визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі Правила № 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Згідно із вимогами статті 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року (далі Постанова № 198) визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх обєктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

При цьому відповідно до вимог пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з вимогами пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Водночас механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі Порядок № 879).

Згідно з вимогами підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пунктом 18 Порядку № 879 встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі предявлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Згідно із пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Як встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, у водія транспортного засобу позивача ОСОБА_4 при здійсненні перевезення вантажу на підставі товарно-транспортної накладної № 0042 від 18 червня 2018 року не було оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень.

Даний факт позивачем не спростований шляхом подання відповідних доказів.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області було здійснено нарахування плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 19 червня 2018 року відповідно до акту № 0013689 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

При цьому апеляційний суду акцентує увагу на тому, що позивачем не оскаржується Розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу від 19 червня 2018 року Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, який на час винесення оскаржуваної постанови Управління № 038726 від 7 серпня 2018 року був чинний і підлягав врахуванню при прийнятті рішення.

Щодо доводів апелянта про неналежне повідомлення його про час та місце розгляду начальником Управління справи про накладення на нього адміністративно-господарського штрафу апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до приписів пункту 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Відповідно до матеріалів справи про розгляд акту № 053980 від 19 червня 2018 року позивача було інформовано повідомленням № 35/637-18 від 19 липня 2018 року, яке було вручено йому 24 липня 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 40-41).

Що стосується твердження позивача про те, що відповідачем не перевірено чи ОСОБА_2 є субєктом господарювання, то таке спростовується матеріалами справи, оскільки в товарно-транспортній накладні № 0042 від 18 червня 2018 року зазначено, що автомобільним перевізником є ОСОБА_2

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі № 1940/1632/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Постанова у повному обсязі складена 19 грудня 2018 року.