Справа № 0940/1844/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2018 р. справа № 0940/1844/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,

представника позивача Дутчака Т.Г.,

представника відповідача Богусевич Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису від 21.08.2018 та постанови від 25.09.2018 за №23/1009/m.5/2018, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 Яблуницька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису від 21.08.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанови від 25.09.2018 за №23/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 82 845,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на нове будівництво берегоукріплювальних споруд на річці Білий Черемош в селі Яблуниця, присілок Тікача (вище лікарні) Верховинського району Івано-Франківської області, за результатами якої складено Акт, згідно якого замовником не представлено загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, журнал вхідного контролю якості продукції по новому будівництві берегоукріплювальних споруд на річці Білий Черемош в селі Яблуниця, присілок Тікача (вище лікарні), а також встановлено проведення будівництва не у відповідності до проектної документації. Зазначає, що позапланову перевірку проведено незаконно, а тому даний позаплановий захід немає правових наслідків та рішення, прийняті на підставі такої перевірки, є незаконними. В зв'язку з чим, позивач вважає припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.08.2018 та постанови про накладення штрафу за правопорушення за №23/1009/m.5/2018 від 25.09.2018 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 дану позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в повному обсязі та оформленихвідповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України копій усіх доданих до позовної заяви письмових доказів із зазначенням дати такого засвідчення.

У зв'язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який подано суду 01.11.2018, відповідно до якого представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечила (а.с. 69-74). У відзиві від 31.10.2018 за №3039/1009/1.16/2018 відповідач вказує, що головним інспектором відповідача здійснено позаплановий захід в межах повноважень,без порушень вимог законодавства. Так, зазначено, що термін проведення позапланового заходу не перевищено, оскільки останній день перевірки припав на неділю та, окрім того, згідно службової записки головного інспектора, термін проведення позапланової перевірки позивача було продовжено на два дні згідно абз. 10 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.211 за №553 (далі - Порядок №553). Також представник відповідача відмітила, що в даному випадку проводилась позапланова перевірка, а тому обов'язку відповідача повідомлення про її проведення законодавчо не закріплено. Щодо правомірності дій головного інспектора при проведенні позапланової перевірки позивача, представник відповідача також підкреслила, що на виконання вимог законодавства, головним інспектором пред'явлено сільському голові Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області направлення для проведення позапланової перевірки та службове посвідчення, що підтверджується підписом сільського голови у направленні від 26.07.2018 за №699/1009/m.7/2018. Щодо підстав притягнення позивача до відповідальності, представник відповідача послалась на те, що оскільки в ході позапланової перевірки встановлено, що замовником не представлено загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду тажурнал вхідного контролю якості продукції по новому будівництві берегоукріплювальних споруд на річці Білий Черемош в селі Яблуниця, присілок Тікача (вище лікарні) Верховинського району Івано-Франківської області, а також виконання будівництва не у відповідності до проектної документації, оскаржуваний припис і рішення про накладення штрафу є правомірними, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

08.11.2018 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав відповідь на відзив (а.с. 92-96).

Позивачем вищенаведена відповідь на відзив надіслана відповідачу, що підтверджується матеріалами справи. Однак, заперечення на відповідь на відзив у строк, встановлений судом та інших заяв відповідач не подав, поважних причин ненадання заперечення у встановлений судом строк не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 08.11.2018. Суду пояснив, що оскаржені припис та постанова прийняті за наслідками перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудування, яка проведена поза межами строків, визначених у направленні від 26.07.2018 року за №699/1009/m.7/2018. Тому вважає, що припис та постанова, які складені за результатами її проведення, є протиправними та підлягають до скасування. Крім того вказав, що в акті №699/1009/m.7/2018 в графі в якій проставляється відмітка про пред'явлення особі, відносно якої проводиться перевірка службового посвідчення, остання відсутня, що на переконання представника позивача, свідчить про незаконність подальших дій інспектора з проведення позапланової перевірки. З огляду на зазначене вважає оскаржені дії та рішення протиправними, а припис і постанову такими, що підлягають до скасування, як незаконні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з мотивів, викладених у відзиві від 31.10.2018 за №3039/1009/1.16/2018. Вказала, що визначений в п.7 Порядку №553 строк проведення позапланової перевірки за рішенням керівника був одноразово продовжений і, як наслідок, кінцевим терміном перевірки було 21.08.2018. Крім того, пункт акту, в якому відсутня відмітка про пред'явлення службового посвідчення, заповнюється фізичною особою щодо якої проведено контрольний захід. Зазначила, що позапланову перевірку інспектором було проведено із дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, письмові докази та матеріали в їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі звернення Івано-Франківської місцевої прокуратури за №90-2756-18 від 23.07.2018 (а.с. 75-78) відповідачем видано наказ за №699-11 від 26.07.2018 про проведення позапланового заходу та відповідно направлення за №699/1009/m.7/2018 від 26.07.2018 (а.с. 46). Відповідно до вказаного наказу за №699-11 від 26.07.2018 та направлення за №699/1009/m.7/2018 від 26.07.2018, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Мандриком І.І. проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт від 21.08.2018 за №699/1009/m.7/2018, в якому зафіксовано порушення, а саме: замовником не представлено загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, журнал вхідного контролю якості продукції по новому будівництві берегоукріплювальних споруд на річці Білий Черемош в селі Яблуниця, присілок Тікача (вище лікарні), а також встановлено проведення будівництва не у відповідності до проектної документації (а.с. 47-55).

За наслідками вказаної позапланової перевірки суб'єктом владних повноважень складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с. 61-62) та оскаржений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.08.2018 (а.с. 60).

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки від 21.08.2018 за №699/1009/m.7/2018, припис від 21.08.2018, протокол від 21.08.2018, головним інспектором винесено постанову від 25.09.2018 за №23/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Яблуницьку сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с. 58-59).

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, а також припис від 21.08.2018 та постанову від 25.09.2018 за №23/1009/m.5/2018 протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 за №294 (далі - Положення №294), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац третій статті 1 цього ж Закону).

Згідно частини 4 статті 2 цього Закону, заходи контролю здійснюються, крім інших, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено основні принципи державного нагляду (контролю), до яких, зокрема, віднесено: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (стаття 41 Закону).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553.

Відповідно до п.1 Порядку№553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п.7 Порядку№553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є в тому числі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 16 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п.17 Порядку№553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Судом встановлено, що головним інспектором відповідача 21.08.2018 складено акт та у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями, відповідачем винесено оскаржуваний припис, яким зобов'язано позивача усунути виявленні порушення вимог законодавства до 21.09.2018 (а.с. 60).

Щодо правильності заповнення акта від 21.08.2018 та відповідно його правомірності, суд зазначає, що твердження позивача про незазначення в п. 6 розділу VII даного акта інформації про пред'явлення позивачу головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Мандриком І.І. службового посвідчення, як обставини, що безумовно свідчить про порушення відповідачем абз. 11 п.7 Порядку №533, є безпідставні.

Так, як слідує із акта №699/1009/m.7/2018 (а.с. 81-89), розділ VII заповнюється виключно посадовою особою суб'єкта містобудування, що у свою чергу, на переконання суду, не може свідчити про непред'явлення такого посвідчення посадовою особою відповідача.

Суд також звертає увагу, що складення акта перевірки не породжує правових наслідків для позивача, тобто не змінює стану його прав та не створює жодних додаткових обов'язків.

Окрім того, суб'єкт містобудування, який вважає протиправними дії службових осіб управління державної архітектурно-будівельної інспекції до початку проведення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється органами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки суб'єкт господарювання може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного суду від 10.05.2018 у справі №806/2127/16 (адміністративне провадження №К/9901/35465/18) та від 08.08.2018 у справі №П/811/1680/17 (адміністративне провадження №К/9901/11219/18).

Щодо порушення строку проведення позапланової перевірки позивача, суд зазначає наступне.

Згідно п. 7 Порядку №553, строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Суд встановив, що відповідно до направлення за №699/1009/м.7/2018 від 26.07.2018 строк перевірки - з 09.08.2018 по 19.08.2018.

В подальшому головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Мандриком І.І. підготовлено службову записку від 20.08.2018 за №2270/1009/1.17/2018 щодо доцільності продовження терміну позапланової перевірки на два робочі дні (а.с. 80).

Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень представника відповідача, на її думку, посадова особа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області шляхом проставлення візи прийняла рішення про продовження строку проведення позапланової перевірки. Проте суд не погоджується із таким твердженням відповідача, оскільки законодавцем у вищевикладеній нормі чітко визначено суб'єкта прийняття такого рішення та його форму. Разом з тим з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії доповідної записки неможливо становити ні суть рішення, ні особу, яка його приймала, крім того не дотримано встановленої п. 7 Порядку письмової форми такого документа.

При цьому, суд враховує, що позапланова перевірка проведена в межах максимальних термінів проведення позапланової перевірки, встановлених законодавством (пунктом 7 Порядку №553), а тому процедурні порушення, допущені відповідачем, не вплинули на результати проведеної перевірки та виявлені правопорушення.

Крім того, протиправними діями в змісті ч. 2 ст. 245 КАС України, на переконання суду, слід вважати дії суб'єкта владних повноважень, які не тільки не відповідали вимогам чинного законодавства України, але й порушують чи можуть призвести до порушення суб'єктивних прав об'єкта державного управління. Незважаючи на те, що дії відповідача не в повній мірі відповідали вимогам Порядку №553, однак внаслідок цього не призвели до порушення правЯблуницької сільської ради, такі дії не слід вважати протиправними.

Щодо доводів позивача про порушення строку прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №24/1609/м.5/2018 від 25.09.2018, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.п. 16, 17 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженої Постановою КМУ від 06.04.1995 за №244, справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Судом встановлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності був відкладений на 25.09.2018 у зв'язку з неналежним повідомленням позивача, а тому, на переконання суду, дане порушення строку зумовлене необхідністю захисту прав позивача - Яблуницької сільської ради.

Суд також підкреслює, що позивачем як підставу позову не було зазначено відсутність порушення Яблуницькою сільською ради Верховинського району Івано-Франківської області вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

При цьому, представник відповідача в поясненнях від 13.12.2018 (а.с. 133-136) зазначила, що розроблення проектної документації регулюється Порядком розроблення проектної документації, а також визначено ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (далі - ДБН). Відповідно до п. 3.17 ДБН, проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Суд встановив, що проектна документація на нове будівництво берегоукріплювальних споруд на річці Білий Черемош в селі Яблуниця, присілок Тікача (вище лікарні) Верховинського району Івано-Франківської області була розроблена, пройшла відповідну експертизу та затверджена замовником на будівництво із показником - товщина дроту каркасу габіонного ящика по проекту: 6 мм, хоча, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, по факту товщина дроту каркасу габіонного ящика - два витка по 4 мм.

Крім того, згідно п. 8 розділу 8 «Правила внесення змін у робочу документацію, видану замовнику» ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації», зміни вносяться у оригінал документа. Внесення змін у розрахунки не допускається.

Таким чином, фактична товщина дроту каркасу габіонного ящика - два витка по 4 мм є порушенням проектної документації з урахуванням того, що в проектній документації зазначена товщина дроту каркасу габіонного ящика - 6 мм, та, як наслідок, у діях позивача присутній склад правопорушення, передбаченого передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку державних органів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачу спірних правовідносинах діяв відповідно до наданих йому повноважень, у встановленому законом порядку, надав суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства, а доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача, позивачем не представлено, в зв'язку з чим суд дійшоввисновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (с. Яблуниця, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78731, ) до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису від 21.08.2018 та постанови від 25.09.2018 за №23/1009/m.5/2018, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 19 грудня 2018 р.