Справа № 810/4086/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4086/18 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Макарівської центральної районної лікарні про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель Макарівської центральної районної лікарні () за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Богдана Хмельницького, 56 шляхом зобов'язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об'єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 18.05.2018 № 62.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Відповідно до ст. ст. 64, 65, 66, 67 Кодексу цивільного захисту України, ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказу ДСНС України від 29.03.2018 № 202 «Про здійснення позапланових перевірок» та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 10.05.2018 № 478 було здійснено позапланову перевірку щодо додержання Макарівською ЦРЛ за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Богдана Хмельницького, 56 норм у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, про що зазначається в рапорті начальника Макарівського РС ДСНС України у Київській області підполковника служби цивільного захисту Харченка В.М.

11 травня 2018 року було видане посвідчення № 2867 на проведення позапланової перевірки щодо додержання (виконання) нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Макарівською ЦРЛ за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Богдана Хмельницького, 56, головному інспектору Макарівського РС ГУ ДСНС України у Київській області майору служби цивільного захисту Глущенку В.О.

За результатами позапланової перевірки 18 травня 2018 року складений акт № 62 щодододержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому чітко вказані порушення.

Під час проведення вказаної перевірки було виявлено, в корпусі за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Богдана Хмельницького, 56, 17 порушень ППБ в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1471 , що можуть створити загрозу життю та здоров'ю людей які перебувають в будівлях та приміщеннях, опис яких викладено в акті від 18.05.2018 №62, зокрема:

- переносні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 метра від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей операторської, достатній для її повного відчинення;

- не проведена перевірка пристроїв блискавкозахисту;

- приміщення недоукомплектовані первинними засобами пожежогасіння згідно Типових норм належності вогнегасників;

- не проведено перевірку на працездатність пожежної водойми з оформленням відповідного акту;

- не організовано проходження навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки посадовими особами відповідальними за пожежну безпеку з отриманням відповідних посвідчень;

- на видному місті не вивішено покажчики місця розташування найближчих протипожежних джерел водопостачання (об'ємний зі світильником або плоский з застосуванням світло відбивних покриттів);

- будинки, приміщення та споруди не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- лампи освітлення в приміщеннях пральні та котельні не захищені плафонами;

- не виконано з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електропроводів в розподільчих коробках за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- територія ЦРЛ, а також споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ІБО 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ІБО 6309:1987, ЮТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;

- не всі електрощити, групові електрощитки обладнані схемами підключення споживачі з пояснюючими написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту;

- дерев'яні конструкції горищ будівель не оброблені засобами вогнезахисту;

- не надано підтверджуючі документи щодо оброблення дерев'яних конструкцій будівлі поліклінічного відділення засобом вогнезахисту, обробка яких виконана суб'єктом господарювання;

- пожежні кран-комплекти в терапевтичному корпусі не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля;

- пожежний гідрант та пожежні резервуари не справні, не утримуються таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями;

- водонапірна башта не забезпечена під'їздом з твердим покриттям і не пристосована для відбору води пожежно-рятувальною технікою будь-якої пори року;

- керівник об'єкта своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну або попільницю з негорючих матеріалів.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, ГУ ДСНС у Київські області звернулось з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що факт порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, підтверджується наявним у матеріалах справи актом перевірки, а відповідач не спростував наявність порушень.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та її гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки на визначеному об'єкті, що на думку позивача створює реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

Статтями 64, 66, частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Тобто, орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог законодавства, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді, зокрема, повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Статтею 69 Кодексу цивільного захисту України, пунктом 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачені підстави для звернення центрального органу виконавчої влади до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, серед яких нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що існуючі у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки слід кваліфікувати як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заперечено всіх виявлених порушень пожежних норм. Доказів відсутності виявлених порушень відповідачем надано не було.

Водночас, позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що 14 із 17 виявлених порушень ним було усунуто у ході розгляду справи.

З огляду на це, колегія суддів наголошує на тому що, суд, у даному випадку, вправі надавати оцінку виключно обставинам, які слугували підставою для звернення до суду з позовом та перевіряти наявність чи відсутність порушень, які зафіксовані відповідачем, та не може надавати оцінку повноті та відповідності усунень таких порушень, що мало місце під час розгляду справи, фактично перебираючи на себе повноваження відповідача, який і повноважний перевіряти на відповідність вимогам у сфері техногенної та пожежної безпеки усунутих порушень.

Колегія суддів наголошує на тому, що вказані відповідачем обставини щодо усунення порушень протипожежних норм можуть бути предметом повторної перевірки, здійсненої позивачем за заявою позивача.

Окрім того, на час ухвалення судом першої інстанції рішення, яке і переглядається апеляційним судом, порушення у повній мірі усунуті не були, що і зазначено в апеляційній скарзі, а тому у колегії суддів відсутні підстави вважати оскаржуване рішення суду необґрунтованим чи таким, що прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що виявлені перевіркою порушення пожежної безпеки мали місце, станом на час прийняття оскаржуваного рішення усунуті не були, а за своїм характером є такими, що безумовно свідчать про загрозу життю та здоров'ю людей.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач мав звертатися з позовом про застосування заходів реагування щодо окремих відділень лікарні, а не до лікарні вцілому, колегією суддів відхиляється, оскільки заходи реагування застосовуються до певної установ, її окремих приміщень, а не до структурних підрозділів (відділів) такої установи. Окрім того, як вбачається з акту перевірки, виявлені порушення стосується не лише окремих споруд (будівель, приміщень), а й небезпеки діяльності лікарні вцілому.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Помилкове посилання суду на статті 183-2 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, що діяла до 15.12.2017, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Макарівської центральної районної лікарні залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 21.12.2018.