Справа № 193/1582/18
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/40/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

14 грудня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі :

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №720583 від 09.11.2018 року та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 листопада 2018 року близько 13:25 годин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автошляху м.Кривий Ріг вул.Петра Дорошенка, наближався до перехрестя вулиць ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - Дніпровське шосе - пр.Гагаріна. Відповідно до вимог ОСОБА_5 дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позивач знизив швидкість руху автомобіля та був готовий зупинити автомобіль, щоб в разі виникнення необхідності, пропустити пішохода, який вийшов на пішохідний перехід з боку проспекту Гагаріна, тобто ліворуч від ТЗ. В той час коли авто позивача наблизилось до пішохідного переходу, відстань між пішоходом та авто становила близько шести метрів та інших пішоходів на переході, а також таких що наближаються до переходу - не було. Переконавшись, що позивач своїми діями не створює перешкоди та небезпеки для пішохода, дотримуючись безпечного інтервалу позивач здійснив проїзд нерегульованого пішохідного переходу. Наблизившись до перехрестя, він зупинив авто та пропустив автомобіль ППС, який виїхав на перехрестя з боку проспекту Гагаріна, після чого продовжив рух та виїхав на вулицю Дніпровське шосе.

Через кілька хвилин руху по автошляху вул.Дніпровське шосе м.Кривий Ріг, близько 13:45 год. позивач був зупинений ОСОБА_2 - лейтенантом поліції інспектором 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Користуючись своїм правом водія «знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду», яке передбачено п.2.14 ПДР України, позивач запитав у інспектора, що є такою причиною, на що інспектор Хурсов Б.В. пояснив що він бажає здійснити перевірку документів. При цьому інспектор не зазначив, що позивачем було скоєно правопорушення та не вказав яке саме.

Натомість позивачем було зазначено інспектору, що причиною зупинки ТЗ може бути порушення з боку позивача ОСОБА_5 дорожнього руху, а позивач вказує, що ніяких порушень не вчиняв і тому документи для перевірки ним будуть надані лише у тому випадку, коли ним буде доведено, що позивачем вчинено правопорушення ПДР. Через кілька хвилин спілкування інспектор заявив, що не пропустив пішоходів на пішохідному переході по вулиці Петра Дорошенка. Після цього інспектор на мобільному телефоні показав фрагмент відеозапису, на якому було видно, як ТЗ позивача здійснює проїзд по нерегульованому пішохідному переході, на якому рухається пішохід. Після огляду відеозапису, позивач пояснив інспектору, що ПДР не порушив, бо наближаючись до пішохідного переходу зменшив швидкість та переконавшись що пішоходу, який знаходився на ньому не створює перешкоди та небезпеки, оскільки той знаходився на значній відстані від авто (більше шести метрів), тому здійснив маневр проїзду нерегульованого пішохідного переходу дотримуючись безпечного інтервалу, як того вимагають правила.

Проте, не зважаючи на пояснення позивача, інспектор Хурсов Б.В. заявив про свої наміри скласти постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При цьому інспектор оголосив права, посилаючись на ст.268 КУпАП. Крім того позивач заявив інспектору клопотання про те що хоче скористатися своїм правом на захист, а саме користуватися юридичною допомогою адвоката, в звязку з чим попросив відкласти розгляд справи та призначити для цього місце, дату та час.

Незважаючи на пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, грубо порушуючи права позивача та право на захист, інспектор Хурсов Б.В. виніс постанову серії ЕАВ № 720583 від 09 листопада 2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постановою серії ЕАВ № 720583 від 09 листопада 2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за порушення вимог пункту 18.1 ОСОБА_5 дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Позивач з вказаною постановою не згоден, та просить суд визнати дії посадової особи незаконними і скасувати дану постанову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач лейтенант поліції 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом було встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №720583 від 09.11.2018 року, 09.11.2018 року 13:27:29 м.Кривий Ріг вул.ОСОБА_3, водій керуючи ТЗ наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів. Зафіксовано на відеореєстратор та ае002031 чим порушив п.18.1 ПДР Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП(а.с.11).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ОСОБА_5 дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом досліджено відеозапис, наданий як доказ працівником патрульної поліції, з якого чітко видно, що позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO WAGON, номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по автошляху м.Кривий Ріг вул.Петра Дорошенка наближаючись до пішохідного переходу зменшив швидкість. Суд вважає, що позивач не створив перешкод та небезпеки для пішохода.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_5 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками».

Відповідно до пункту 18.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Крім того, інспектором Хурсовим Б.В. був порушений процес розгляду справи та не відповідав вимогам ст.279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не зясовувалися, права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання правової допомоги дотримані не були.

Працівник патрульної поліції не має права притягувати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Ст.62 Конституції України передбачає, що усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Якщо ж поліцейський встановив докази і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. Відповідач предявляв мені відеозапис на моє прохання, але цей відеозапис не підтверджує моєї вини в скоєнні правопорушення, а отже не може бути доказом по справі.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Хурсов Б.В. не дав можливості позивачу скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Хурсов Б.В. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а надане інспектором для перегляду відео не містить доказів того, що позивач створив загрозу та небезпеку для пішохода, отже підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не надано суду належних допустимих доказів, що б спростовували твердження позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ст.5КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд вважає, що позов належить задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,38,247,254, 256,268,277,279, 280,283,285 КУпАП,ст.ст.2,5,7,9,72-77,90,241-244,246,268,271, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №720583 від 09.11.2018 року та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 1-го батальйону полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 720583 від 09 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська