Справа № 0740/970/18
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2018 року м. Ужгород№ 0740/970/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача:

ФОП ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача:

ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області, представник - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області визнання протиправними та скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 17 грудня 2018 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області, яким просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу управління Держпраці в Закарпатській області № ЗК337/219/АВ-ТД-ФС-147 від 09.08.2018 року; визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень № 3к337/219/АВ/П від 19.07.2018 року.

Позов мотивовано тим, що 18 липня 2018 року інспекторами Управління Держпраці у Закарпатській області на підставі заяви щодо невиплати заробітної плати та не оформлення трудових відносин громадянки ОСОБА_5, була здійснена перевірка дотримання законодавства про працю в Готельно-ресторанного комплексі «Мараморош».

В подальшому посадовими особами відповідача було складено Акт № ЗК337/219/АВ від 19 липня 2018 року, яким зафіксовано порушення вимог законодавства про працю, що тягне відповідальність, передбаченою ст.265 КЗпП України та винесено Припис про усунення виявлених порушень № 3к337/219/АВ/П від 19.07.2018 року. На підставі зазначеного Акту 19 липня 2018 року Відповідачем було проведено розгляд справи по вищевказаних питаннях та на підставі Акту перевірки, винесено постанову № ЗК337/219/АВ-ТД-ФС-147 від 09.08.2018 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 670140 грн.

Направлення на проведення інспекційного відвідування містить в графі найменування обєкту господарювання - Готельно-ресторанний комплекс «Мараморош» с.Шаян вул. Центральна,71, однак не враховано, що зазначений готель не є ні юридичною особою ні фізичною особою підприємцем, а є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, ДП «Світязь» ТОВ КВФ «Сінтек», ТОВ «Мараморош Сігет», тощо. Тож який обєкт перевіряли державні інспектори відповідно до повідомлення про інспекційне відвідування залишається невідомим.

Про те, що відбулося вказане інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 дізнався зі слів адміністратора готелю ОСОБА_6, яка офіційно працевлаштована у ДП «Світязь» ТОВ КВФ «Сінтек», а в момент перевірки знаходився за адресою своєї реєстрації в Київській області. На підставі наведеного та на підставі інших обставин Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, відповідно постанова та припис, які були винесені відповідачем підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає та вважає, що дії посадових осіб щодо проведення інспекційного відвідування є правомірними, Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК337/219/АВ-ТД-ФС-147 від 09.08.2018 року винесена уповноваженою посадовою особою ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає. Підстави для скасування припису теж відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 10.07.2018 року № 125 про проведення інспекційного відвідування Готельно-ресторанного комплексу «Мараморош», який знаходиться за адресою Хустський район, с. Шаян, вул. Центральна, 71 на підставі заяви громадянки ОСОБА_5 від 03.07.2018 року з питань порушення трудового законодавства (а.с. 85-87).

З тексту вказаної заяви, яка і стала підставою для проведення відповідачем інспекційного відвідування вбачається, що громадянка ОСОБА_5 працювала в Готельно-ресторанному комплексі «Мараморош», який знаходиться за адресою Хустський район, с. Шаян, вул. Центральна, 71 на посаді повара в період з 28.04.2018 року по 22.06.2018 року офіційно не оформлена, заробітної плати не отримувала.

На підставі Наказу було видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 17.07.2018 № 810, відповідно до якого з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин було направлено на інспекційне відвідування посадових осіб ОСОБА_3 Держпраці в Закарпатській області в - Готельно-ресторанному комплексі «Мараморош» (а.с. 93).

За результатами інспекційного відвідування було складено Акт № ЗК337/219/АВ від 19 липня 2018 року у якому було зазначено, що в ході інспекційного відвідування проведеного 18.07.2018 року встановлено, що за місцем здійснення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в готельному комплексі «Мараморош» виявлено шістьох найманих працівників, з якими не укладено трудові договори встановленого взірця, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працювала посудомийнецею з 08.07.2018 року; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працювала адміністратором з 09.06.2018 року; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка працювала покоївкою два тижні; ОСОБА_10, 22.01.1993р.н., яка працювала покоївкою три тижні; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка працювала офіціанткою три дні; ОСОБА_12, який виконував роботи слюсаря сантехніка (відмовився надати пояснення та свої дані) (а.с. 19-24).

Вищезгадані громадяни надавали пояснення, для підтвердження чи спростування обставин укладення трудових договорів чи інших угод (а.с. 108 -112).

В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_12 зазначеного у вказаному Акті інспекційного відвідування, який начебто виконував роботи слюсаря сантехніка, також позивач вказує, що з даною особою не перебував у жодних трудових відносинах і такий йому взагалі не відомий.

19.07.2018 року головним державним інспектором внесено ФОП ОСОБА_1 припис за №ЗК 337/219/АВ/П про усунення виявлених порушень (а.с. 25-26).

ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області від 03.08.2018 року № 07-02/2789 ФОП ОСОБА_1 був повідомлений про час та дату розгляду справи. Даний лист був переданий телефонограмою 03.08.2018р. ФОП ОСОБА_1 та рекомендованим листом (а.с. 90).

Позивачем до Начальника ОСОБА_3 Держпраці в Закарпатській області були подані зауваження до Акту інспекційного відвідування № ЗК337/219/АВ від 08 серпня 2018 року № 4 та скаргу на припис №ЗК 337/219/АВ/П від 08 серпня 2018 року № 5, однак такі відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не були прийняті до уваги (а.с. 32-36).

В подальшому, за фактом здійснення перевірки відповідачем 09 серпня 2018 року було проведено розгляд справи по вищевказаних питаннях та на підставі Акту перевірки, постановою ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області № ЗК337/219/АВ-ТД-ФС-147 від 09.08.2018 року Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було притягнуто до фінансової відповідальності на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, тобто за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та накладено на останнього штраф в розмірі 670140 грн. (а.с. 45-46).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення № 96) передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраця) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраця відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).

Держпраця для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 п.6 Положення № 96).

Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (Пункт 7 Положення № 96).

Ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) надано визначення поняттю державного нагляду (контролю), відповідно якої це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області це територіальний орган Державної служби України з питань праці, вповноважений, серед іншого на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі Порядок № 295).

П. 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Ст. 2 Закону №877-V встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог ст.1, ст.3, ч.1, 4, 6 - 8, абз. 2 ч. 10, ч. 13 та 14 ст. 4, ч. 1-4 ст.5, ч.3 ст.6, ч. 1 - 4 та 6 ст.7, статей 9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст.22 цього Закону.

Наведеними нормами встановлено, що дія Закону №877-V поширюється, зокрема, на органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, які, здійснюють заходи контролю у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Таким чином ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області при реалізації повноважень щодо державного нагляду (контролю) має діяти з обов'язковим врахуванням положень Закону №877-V.

Ст. 3 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється, серед іншого, за принципами: гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю) (ч.4 ст. 4 Закону № 877-V).

Ч. 8 ст.4 Закону № 877-V органам державного нагляду (контролю) та суб'єктам господарювання надано право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо - та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (ч.1 ст.7 Закону №877-V).

П. 5 Порядку № 295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

З наказу на проведення інспекційного відвідування від 10.07.2018 року № 125 вбачається, що підставою для проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування Готельно-ресторанного комплексу «Мараморош», стала заява громадянки ОСОБА_5 від 03.07.2018 року з питань порушення трудового законодавства.

На підставі наказу видано Направлення на проведення інспекційного відвідування від 17.07.2018 № 810, відповідно до якого з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин було направлено на інспекційне відвідування посадових осіб ОСОБА_3 Держпраці в Закарпатській області до Готельно-ресторанного комплексу «Мараморош».

Таким чином, судом встановлено, що вказані наказ та направлення були видані на проведення інспекційного відвідування обєкту - Готельно-ресторанного комплексу «Мараморош», однак інформація щодо субєкта господарювання в таких відсутня, оскільки Готельно-ресторанний комплекс «Мараморош», що знаходиться за адресою Закарпатська область, Хустський район, с. Шаян, буд. 71, не є ні юридичною особою, ні фізичною особою-підприємцем, а є місцем проведення господарської діяльності позивача та інших підприємств зокрема ДП «Світязь» ТОВ КВФ «Сінтек», ТОВ «Мараморош Сігет».

У згаданих наказі та направленні відсутня інформація щодо перевірки саме ФОП ОСОБА_1

Згідно ст. 10 Закону № 877-V Суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов'язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб'єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб'єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п'ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю); бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб'єкта господарювання; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб; отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю); вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення; вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі: перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу; використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів; з'ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Так, п. 3 Порядку № 295 встановлено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обовязками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпрацею.

Ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V встановлено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом (ч.6 ст.7 Закону №877-V).

Відповідно до ч.11 ст. 4 Закону № 877-V, плановий чи позаплановий захід щодо суб'єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Вище зазначені процедурні норми мають бути дотримані під час здійснення державного контролю за дотриманням трудового законодавства.

Суд зазначає, що у даному випадку були допущені порушення способу дій органу державного контролю. Зокрема, не було забезпечено повідомлення позивача про інспекційний захід. Не надано ані направлення, ані службового посвідчення інспектора. Не забезпечено ознайомлення з актом перевірки.

Крім того, відповідачем не було дотримано під час інспекційного відвідування 18.07.2018 року, положення ч. 11 ст. 4 Закону № 877-V, оскільки присутність ОСОБА_6, під час перевірки не свідчить про те, що така є уповноваженою особою субєкта господарювання ФОП ОСОБА_1, так як згідно наказу № 11-к від 26.10.2017 року перебувала на посаді адміністратора в Державному підприємстві «Світязь» Товариства з обмеженню відповідальністю комерційно-виробнича фірма «Сінтек» (а.с. 63).

Таким чином, передбачені нормами Закону права ФОП ОСОБА_13 відповідачем при здійсненні інспекційного відвідування дотримані не були.

Згідно із ч. 1 ст. 21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КзпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За змістом ч. 3 та 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у ч. 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За приписами пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі: - рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; - акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади; - акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно до ст. 74, 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, державними інспекторами Управління Держпраці у Закарпатській області порушено норми чинного законодавства щодо проведення інспекційного відвідування на території Готелю, грубо порушено порядок проведення перевірки відносно позивача.

Суд наголошує, що певні обставини повинні бути підтверджені належними для них засобами доказування.

Таким чином, можливість контролюючого органу застосувати штраф до об'єкта перевірки залежить від доведеності того, що об'єкт перевірки є суб'єктом відповідальності, зокрема, за ст. 265 КАС України. Щодо фізичних осіб-підприємців - підлягає доказуванню факт використання ними найманої праці.

В даному випадку штраф накладено саме на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, хоча як вже було встановлено судом, направлення на інспекційне відвідування видавалося саме на Готельно-ресторанний комплекс «Мараморош», що є місцем здійснення господарської діяльності декількох субєктів господарювання.

Крім того в матеріалах інспекційного відвідування зазначена нікому не відома особа - громадянин ОСОБА_12 про що зазначається позивачем та не заперечується і відповідачем. Самим інспекційним відвідуванням зв'язок між ФОП ОСОБА_1О та громадянином ОСОБА_12 не встановлено. Наявність між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_12 ознак трудових відносин у даній справі не доведена відповідачем.

Пятеро громадян, які надавали свої пояснення та згадуються в матеріалах інспекційного відвідування є працівниками ДП «Світязь» ТОВ КВФ «Сінтек», ТОВ «Мараморош Сігет», що підтверджуються матеріалами справи та отриманими позивачем відповідями на запити. Про вказані обставини відповідач був додатково повідомлений в зауваженнях до Акту інспекційного відвідування.

Отже, застосування до позивача фінансової санкції, передбаченою ст. 265 КАС України є помилковим навіть в силу того, що відповідачем не доведено того, що ФОП ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за цією статтею, а зазначені особи, які начебто не оформлені - працюють на інших підприємствах.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЗК337/219/АВ-ТД від 27.07.2018 року розгляд справи відносно ФОП ОСОБА_1 призначено на 09.08.2018 року (а.с. 92).

В спірній Постанові зазначено, що на розгляд справи ФОП ОСОБА_1 у встановлений час не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи на інший час не подав.

Однак, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії конверту рекомендованого листа, що відповідачем надсилався на адресу ФОП ОСОБА_1 з повідомленням про розгляд справи призначеної на 09.08.2018 року, такий був надісланий 03.08.18 року, а у відповідності до скріну відстеження поштових відправлень позивачем було отримано даний лист 23.08.2018 року (а.с. 42-43).

Таким чином, у відповідності вимог Порядку № 509 ФОП ОСОБА_1 також був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді справи про накладення штрафу та надати свої доводи, зауваження, міркування, клопотання, оскільки не був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищеперераховане Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскарженої постанови та припису, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами, в звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 8463,40 грн. (що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 05.07.2018 року), який підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Держпраці у Закарпатській області визнання протиправними та скасування постанови і припису - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу управління Держпраці в Закарпатській області № ЗК337/219/АВ-ТД-ФС-147 від 09 серпня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень № 3к337/219/АВ/П від 19 липня 2018 року.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Скіфська, буд.53, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 Держпраці в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, Закарпатська обл., код ЄДРПОУ - 39795035) сплачений судовий збір у розмірі 8463,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_14