Справа № 809/889/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/307/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, прийняту колегією суддів у складі головуючого судді Біньковської Н.В., суддів: Гундяка В.Д., Матуляка Я.П., о 14 годині 55 хвилині у місті ОСОБА_1 Франківську у справі за позовом приватного підприємства «Легіні» до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Легіні» (надалі ПП «Легіні», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі ДПІ в м. Івано Франківську), Державної фіскальної служби України (надалі ДФС України) про визнання дій Державної фіскальної служби України щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних в кількості 10 шт. протиправними та зобовязання Державної фіскальної служби України внести до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкові накладні за датою їх фактичного отримання контролюючим органом.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для неприйняття податкових накладних стало проведення відповідачем організації роботи із оперативного відпрацювання отриманої інформації із Системи автоматизованого моніторингу відповідальності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних, коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та, як наслідок, встановлення ПП «Легіні» операцій, що мали ознаки ризиковості (протокол №6-о від 31.05.2017 року).

У квитанціях № 1 зазначено «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і надання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, а саме, - Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів.

Разом з тим, ні зазначеним Договором, ні чинним законодавством не надано права контролюючому органу призупиняти дію Договору про визнання електронних документів.

Фактично відмовивши в реєстрації податкових накладних відповідач, всупереч п.15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних не зазначив, які саме порушення допущені платником податку, а відповідно не надав позивачу можливість такі усунути.

Крім того, з урахуванням п.57 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України та обставин справи, у відповідача не було правових підстав для неприйняття до реєстрації податкових накладних, наданих платником 31.05.2017 року, 14.06.2017 року та 15.06.2017 року.

Щодо зобовязання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за датою їх подання, виходячи з п.2 ч.2 ст. 62 Кодексу адміністративного судочинства України, п.п. 19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ДФС України подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що проаналізовано законодавство, що регулює спірні відносини. Також зазначено, що відповідно до даних Архіву електронної звітності «Журнал прийому», ПП «Легіні» надіслано для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних податкові накладні з номенклатурою послуг, які не придбавалися та по яких є ризики їх надання незначною кількістю працюючих, з метою оперативного відпрацювання отриманої інформації із Системи автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних, органами ДФС в ОСОБА_1 Франківській області прийнято рішення щодо тимчасового призупинення можливості реєстрації ПП «Легіні» податкових документів в електронному вигляді.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП «Легіні» є юридичною особою, перебуває на податковому обліку в контролюючому органі, перебуває на загальній системі оподаткування.

18.10.2016 року ДПІ в м. Івано-Франківську та платником податків ПП «Легіні» (директором ОСОБА_2С.) укладено Договір №181020161 про визнання електронних документів, за умовами якого платник податків має можливість подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді, а податковим органом податкові документи подані платником податку в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях визнаються як оригінали. Відповідно до п.6 Договір укладено на строк до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів, Договір може бути розірваний органом ДФС в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації (а.с.12-14).

Позивачем складено податкові накладні та подано їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових декларацій, а саме: № 1 від 03.05.2017 року, № 2 від 15.05.2017 року, № 3 від 23.05.2017 року, № 4 від 26.05.2017 року, № 5 від 31.05.2017 року, № 6 від 31.05.2017 року, № 7 від 31.05.2017 року, № 8 від 31.05.2017 року, № 9 від 31.05.2017 року, № 10 від 31.05.2017 року (а.с.141-151).

Податкові накладні за № 1 від 03.05.2017 року, № 2 від 15.05.2017 року, № 3 від 23.05.2017 року, № 4 від 26.05.2017 року, № 5 від 31.05.2017 року доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України - 31.05.2017 року, а податкові накладні за № 6 від 31.05.2017 року, № 7 від 31.05.2017 року, № 8 від 31.05.2017 року, № 9 від 31.05.2017 року 14.06.2017 року, податкова накладна за № 10 від 31.05.2017 року доставлена 15.06.2017 року, що підтверджується квитанціями за №1 (а.с. 75-84).

Державна фіскальна служба України, за наслідками подання для реєстрації цих податкових накладних надіслала позивачу квитанції за №1 (а.с.75-84), в яких зазначила: документ не прийнято, із зазначенням причини: «виявлено помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме:- Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з пунктом 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що у квитанціях №1 зазначено: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме:- Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів».

Судом встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення, адже у квитанції № 1 не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних..

У рішенні податкового органу не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначена позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17.

Судом також встановлено, що 04.07.2017 року протоколом № 01 Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області ухвалено відмінити призупинення дії договору по ПП «Легіні» у звязку з відсутністю застережень робочої групи та проведення аналізу господарської діяльності позивача (а.с.140).

Згідно пункту 57 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України період з 1 квітня 2017 року до 1 липня 2017 року є перехідним періодом, протягом якого процедура, визначена пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу, здійснюється без фактичного зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Протягом перехідного періоду, встановленого пунктом 57 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедури, визначені пунктами 17-19 Порядку здійснюються без фактичного зупинення реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування.

Враховуючи зазначені вище норми права та встановлені у справі обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не було правових підстав для неприйняття для реєстрації податкових накладних, поданих для реєстрації позивачем 31.05.2017 року, 14.06.2017 року, 15.06.2017 року, відповідно, з підстав наведених у квитанціях №1, а також зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 03.05.2017 року, № 2 від 15.05.2017 року, № 3 від 23.05.2017 року, № 4 від 26.05.2017 року, № 5 від 31.05.2017 року, № 6 від 31.05.2017 року, № 7 від 31.05.2017 року, № 8 від 31.05.2017 року, № 9 від 31.05.2017 року, № 10 від 31.05.2017 року.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі № 809/889/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення виготовлено 21.12.2018 року.