Справа № 295/13270/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, -
05.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області в особі заступника начальника об`єднаного управління Стоцької О.М. про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2018 ухвалено до відкриття провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку направлено за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).
16.11.2018 на адресу суду позивачем було подано уточнений адміністративний позов, у якому він просить:
- визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.04.2018.
Позивач вважає, що він має право на пенсію з урахуванням вимог ч.1 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" зі зменшенням пенсійного віку. Крім того, позивач зазначає, що посилання відповідача у своїй відмові на відсутність серед поданих позивачем документів доказів на підтвердження періоду роботи у зоні відчуження, а також первинних документів про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, є безпідставними, оскільки на думку позивача усі необхідні документи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку ним були подані.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та поновлено позивачу строк на звернення до суду з даним позовом.
06.12.2018 на адресу суду від відповідача у строк та у порядку, визначеному статтею 162, частиною 1 статті 261 КАС України надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57-59), у якому останній просив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування заперечень зазначив, що 16.05.2018 позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням управління від 25.05.2018 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю первинних документів про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, про що повідомлено позивача листом від 29.05.2018 №6794/03.2.
Враховуючи зазначене, у зв`язку з відсутністю первинних документів про участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році, рішенням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.05.2018 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено. Зазначає, що 05.07.2018 направлено запит за №8495/03.2 до Управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з проханням провести контрольно-перевірочні заходи особових рахунків ОСОБА_1 за 1986 рік щодо підтвердження нарахування йому збільшеної заробітної плати за роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, наявності інформації або інших первинних документів про населений пункт чи об`єкт, де заявником проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 21.08.2018 було проведено перевірку, у результаті якої була складена довідка №7360 у якій вказано, що нарахування за роботу в Чорнобильській зоні не відображено (а.с. 60-62).
Таким чином, рішенням Комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено, отже дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 09.12.1992 (а.с. 45).
16.05.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд встановив таке.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України №796-ХІІ).
Згідно з ст.10 Закону України №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини 1 статті 55 Закону України №796-ХІІ учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, вік виходу на пенсію зменшується на 10 років.
Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).
За змістом наведених норм, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Згідно з частинами 1, 4 ст.65 Закону України №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (далі - Порядок №51), передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Відповідно до п.5 Порядку №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом України №796-ХІІ, у тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.
Участь ОСОБА_1 у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується наступними документами, які містяться у матеріалах справи та були надані позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, а саме:
- нотаріально посвідченою копією довідки №177 від 23.11.1997, про те, що ОСОБА_1 за проведення розвантаження майна у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, а саме у м. Прип`ять за період з 03.05.1986 до 04.05.1986 за місцем роботи виплачено підвищену заробітну плату з урахуванням коефіцієнту кратності (а.с. 47);
Як повідомив відповідач в обґрунтування своїх заперечень, у наданих позивачем копіях документів була наявна довідка за формою №122 для підтвердження періоду роботи у зоні відчуження, однак остання не може бути прийнята до уваги через не зазначення у ній періоду роботи, населеного пункту чи об`єкта, де ОСОБА_1 проводив роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також відсутні первинні документи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював до 1 липня 1986 року у зоні відчуження не залежно від кількості робочих днів.
Відтак, відповідно до статті 55 Закону України №796-ХІІ, позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Одночасно, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи, що позивач досягнув 50-річного віку 30.04.2018, однак звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 16.05.2018, то право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України №796-ХІІ у позивача виникло з дня звернення з заявою про призначення пенсії, тобто, з 16.05.2018.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними, та такими, що порушують охоронювані права, свободи та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем у порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.
Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області призначити з 16.05.2018 та виплатити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно з ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Стосовно вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає наступне.
Як видно з матеріалів справи при зверненні з даним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією від 03.10.2018 №15 (а.с. 1).
Крім того, у матеріалах справи міститься копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (2 категорія) (а.с. 45), яке відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI, дає позивачу право бути звільненим від сплати судового збору.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зазначити, що процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).
Положеннями Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень відкритих в органах казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах казначейства, які вказані у поданні або заяві платника.
Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може відбуватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).
Таким чином, для повернення помилково сплаченого судового збору платник повинен звернутись до відповідного органу Державної казначейської служби України за місцем помилково зарахованого платежу із заявою про отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, форму якого затверджено Порядком №787. Також до заяви необхідно додати оригінал або банківську копію документа про сплату судового збору, копію паспорта та копію ідентифікаційного коду, копію довіреності для представників юридичних осіб.
На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, оскільки для повернення помилково сплаченого судового збору законодавством встановлено інший порядок повернення.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16.05.2018.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 21 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко