Справа № 361/7466/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/7466/17
Провадження № 2-а/361/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач зазначав, що 06 листопада 2017 року відносно нього заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 було складено постанову в справі про порушення митних правил №0891/10200/17 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Винесену постанову вважає неправомірною, з притягненням його до відповідальності не згоден.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд поновити пропущений строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0891/10200/17, постанову в справі про порушення митних правил №0891/10200/17 від 06.11.2017 р. заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 визнати незаконною та скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Неявка відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №0891/10200/17, винесеною 06 листопада 2017 року, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. (а.с.19).

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем ОСОБА_1 перевищено строк транзитного ввезення транспортного засобу марки «AUDI А6», реєстраційний номер JAZ652, кузов WAUZZZ4B44N000912, який 28 жовтня 2015 року було ввезено на територію України та вивезено з перевищенням строку 10 днів, передбаченого ст.95 МК України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 529 Митного кодексу України (надалі - МК України), постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАСУ.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена 06 листопада 2017 року, отримана позивачем 20 листопада 2017 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.49 зворотна сторона), позовна заява направлена поштою до суду 29 листопада 2017 року, а тому строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст.90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлюються ст.95 МК України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Термін вивезення (транзиту) транспортного засобу марки «AUDI А6», реєстраційний номер JAZ652, кузов WAUZZZ4B44N000912, з митної території України закінчився 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 192 МК України передбачає заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, а саме: якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь- якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 зазначав, що порушення строків транзиту відбулося через те, що 09 листопада 2015 року він захворів на гостре запалення легенів (а.с.11).

Проте, у залученій до матеріалів справи про ПМП № 0891/10200/17 копії довідки Центральної районної поліклініки Шевченківського району м. Києва від 09.11.2015 р. не вказано період лікування позивача ОСОБА_1, отже, зазначений документ не може розглядатися в якості такого, що підтверджує дію обставин непереборної сили, які позбавляли можливості позивача виконати своє зобовязання щодо завершення режиму транзиту автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер JAZ652, кузов WAUZZZ4B44N000912.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що б перешкоджали вивезенню спірного автомобіля за межі митної території України в період з 28.10.2015 р. по 27.10.2017 р., продовжували строк його транзиту та унеможливлювали б виконання ОСОБА_1 прийнятих на себе зобовязань щодо завершення режиму «транзит», суду позивачем не надано, а судом не здобуто.

Разом з тим суд зазначає, що в даному випадку позивачем вчинене правопорушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, яке належить до триваючих правопорушень згідно ст. 467 Митного кодексу України.

Вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене, як зазначає митний орган, 28 жовтня 2017 року під час проведення формальностей посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС, в ході яких було встановлено, що позивач ввіз спірний автомобіль 28 жовтня 2015 року та вчасно його не вивіз.

Постанова про порушення митних правил винесена митним органом 06 листопада 2017 року, тобто, в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення, а тому, позивач притягнений до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд вважає, що митний орган як субєкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України. В діях позивача ОСОБА_1 є склад правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та вина доведена протоколом про порушення митних правил від 28.10.2017 р. № 0891/10200/17 та іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

В ст. 95, ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

Відповідно до частини 5 розділу VIII наказу Міністерства фінансів № 657 від 31 травня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Отже, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Позивач не надав суду належні та допустимі докази які свідчать про те, що він звертався до митного органу із письмовою заявою та подавав інформацію про обставини аварії, непереборної сили тощо.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України є необґрунтованим, оскільки правопорушення, передбачене ст. 470 МКУ не відноситься до триваючих правопорушень, судом не приймається виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 470 МКУ передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Стаття 467 МКУ не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МКУ.

Не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.491 МКУ, підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Порушення митних правил ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України було виявлено посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС 28 жовтня 2017 року, під час здійснення митних формальностей було встановлено, що позивач ввіз спірний автомобіль 28 жовтня 2015 року та вчасно його не вивіз, у звязку з чим 28 жовтня 2017 року було складено протокол про порушення митних правил № 0891/10200/17 за ч.3 ст.470 МКУ.

Таким чином, адміністративне стягнення на громадянина ОСОБА_1 накладено ОСОБА_2 митницею ДФС в межах строку встановленого законодавством.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не заперечував того, що автомобіль не вивезений за межі митної території України в строки передбачені ст.95 МК України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивачки, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачкою підстави порушення строків накладення адміністративного стягнення та своєї невинуватості у вчинені зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 95, 460, 470, 494, 523-527 Митного кодексу України, статтями 6-9, 245-246, 286 КАС України КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без задоволення, а постанову заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №0891/10200/17, винесену 06 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. без змін.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський