Справа № 826/15284/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2018 року № 826/15284/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо застосування у зворотній дії в часі Законів №3668-VI від 08.07.2011 року та №1166-VII від 27.03.2014 та інших при перерахунку та виплаті мені пенсії з 01.01.2018 року;

- визнання протиправним поетапну, у зменшеному розмірі, виплату перерахованої підвищеної пенсії з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків від підвищення перерахованої пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року;

- визнання застосування тільки трьох видів грошового "забезпечення для перерахунку пенсії як такі, що не відповідають пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 -XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статтям 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року перерахувати та виплачувати пенсію з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року № 3946- XII у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі з урахуванням основних (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами носіями, док. 15% від розміру посадового окладу; надбавка зо особливі завдання 50% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премія 10% від розміру посадового окладу) та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

- здійснення виплати недоплаченої частини розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно законодавства та за рішеннями судів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) № 826/15284/18, та надано відповідачу час для надання відзиву протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

05.10.2018 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві подано до суду відзив на позов.

03.10.2018 року позивачем подано заперечення на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві у Розрахунку пенсії від 26.04.2018 року і у відповіді від 15.05.2018, посилаючись на вимоги Законів № 3668-VI від 08.07.2011 року і № 1166-V11 від 27.03.2014, умисно порушує частину 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону від 4 липня 2002 року № 51-IV, порушує статті 8, 22, 58, та п.6 ст.92 Конституції України, як норми права прямої дії та найвищої юридичної сили, частину 4 статті 3 КАС України та рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 по справі №1-7/99.

Зокрема, позивач звертає увагу, що надання Кабінету Міністрів України частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постановою №103 права визначати порядок проведення перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам, не може передбачати дискримінацію однієї із категорій зазначених осіб. Так, ті особи, які звільняються з військової служби після 1 березня 2018 року з урахуванням пункту 1 Постанови Кабміну №103 і мають право на пенсійне забезпечення згідно Закону 2262-ХІІ з урахуванням оновленого розміру грошового забезпечення відповідно по Постанови КМУ №704, отримують 100 відсотковий розмір пенсії при її призначенні згідно статті 43 Закону № 2262-ХІІ, а особам, яким пенсія призначена раніше, при її перерахунку з 1 березня 2018 року пункт 2 Постанови №103 позбавляє частки перерахованої пенсії і дозволяє до попереднього розміру пенсії виплачувати тільки 50 % підвищення пенсії, потім через рік ще 75% підвищення і ще через рік 100% підвищення без подальшої компенсації недоплаченого на протязі трьох років підвищення пенсії з 01.01.2018 року.

А тому, на думку позивача, виплата перерахованої пенсії, а не скорочена поетапна, гарантується державою і може змінюватись тільки окремими законами про внесення змін до законів № 2011-ХІІ та № 2262-ХІІ, які встановлюють і гарантують соціальні права військових пенсіонерів і приймаються Верховною Радою, а не Урядом згідно Постанови №103.

У поданому до суду відзиві, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, з підстав того, що при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Таким чином, на думку відповідача, Пенсійний фонд України вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій.

Позивач у поданому запереченні на відзив відповідача зазначив, що перерахунок йому пенсії з 01.01.2018 року має здійснюватись з урахуванням частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону № 51-IV від 04.07.2002 в розмірі 89% суми грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року.

Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв'язку з тим, що в квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам", без урахування всіх складових грошового забезпечення визначені частиною 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зі зменшенням відсотку з якого обраховується пенсія, 02.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою, в якій просив:

- провести перерахунок і виплату недоплаченої пенсії з 01.01.2018 року;

- повідомити якими нормативно - правовими актами у період з 10 квітня 2018 року по 26 квітня 201.8 року при перерахунку пенсії було зменшено відсоток пенсії з 89% на 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) та встановлено грошове забезпечення без додаткових видів: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії.

Листом-відповіддю від 15.05.2018 року за № 1650/02/Р-3, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача, що перерахунок його пенсії з 01.01.2018 здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Також зазначено, що іншого статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» не передбачено

Незгода з вказаними діями відповідача щодо такого перерахунку пенсії, обумовити ОСОБА_1 на звернення до суду з вказаним позовом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання ч. 4 статті 63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13 лютого 2008 року прийнято Постанову № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

Пунктами 1-3 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін'юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п'ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами (п. 1 Порядку № 45) та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Тобто перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

24.02.2018 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 (далі - Постанова №103).

Пунктом 3 вказаної Постанови встановлено, що з 1 січня 2016 р. здійснюється перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно розрахунку (станом на 26.04.2018) пенсії за вислугу років по пенсійній справі ФА 91645 ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року підвищення пенсії складає 3 729, 60 грн., з них виплачується:

- з 01.01.2018 року по 21.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення - 1 864, 80 грн.;

- з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення - 2 797, 20 грн.;

- з 01.01.2020 року 100% щомісячно від підвищення - 3 729, 60 грн.

Як зазначив відповідач, перерахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тобто виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

При цьому, як зазначав позивач, при призначені йому пенсії з 01.12.1986 року, остання була призначена виходячи з 89 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою.

Тобто, при перерахуванні пенсії позивачу згідно постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року зменшено відсоток суми грошового забезпечення з 89% до 70%.

Враховуючи викладене вище, суд при вирішенні вказаної справи, виходить з наступного.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії у відсотковому відношенні відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно положень ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17(2-а/175/41/17) адміністративне провадження №К/9901/9550/18.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01 січня 2018 року.

Внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

Частиною 3 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 березня 2018 року у справі №564/2288/16-а (№К/9901/23573/18).

Враховуючи викладене та беручи до уваги вимогу позивача про визнання протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо застосування у зворотній дії в часі Законів №3668-VI від 08.07.2011 року та №1166-VII від 27.03.2014 та інших при перерахунку та виплаті мені пенсії з 01.01.2018 року, суд приходить до висновку, що належним способом захисту позивача є визнання протиправними дій ГУ ПФУ у м. Києві щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 89% до 70% при перерахунку пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103.

При цьому, щодо вимог про:

- визнання протиправним поетапну, у зменшеному розмірі, виплату перерахованої підвищеної пенсії з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків від підвищення перерахованої пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року;

- визнання застосування тільки трьох видів грошового "забезпечення для перерахунку пенсії як такі, що не відповідають пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 -XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статтям 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У той же час, згідно вимог п. 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Аналогічні приписи визначені п. 1 Постанови № 103, яким визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Вказане вище свідчить про те, що поетапну, як зазначає позивач у зменшеному розмірі, виплату перерахованої підвищеної пенсії з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків від підвищення перерахованої пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, а також застосування тільки трьох видів грошового "забезпечення для перерахунку пенсії як такі, що не відповідають пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 -XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статтям 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", встановлено постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року.

У той же час, доводи позивача про протиправність вказаних дій пенсійного органу при перерахуванні пенсії, у разі наявності на це правових підстав, з посилання на Постанову № 103 судом не береться до уваги, оскільки відповідність постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року вимогам Закону, не є предметом доказування у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу, що вказана постанова не була скасована чи визнана нечинною у судовому порядку, а тому її положення підлягають обов'язковому врахуванню органами пенсійного фонду при перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та які підпадають, які дію вказаної постанови.

А тому, за вказаних вище обставин відповідні позовні вимоги позивача задоволення не підлягають.

У той же час, суд звертає увагу, згідно висновку Верховного Суду України (постанова від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13) про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд зазначає, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка, чим спростовуються доводи позивача про необхідність витребування останньої самостійно органами пенсійного фонду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 636/662/17, від 03 липня 2018 року у справі № 709/2728/16-а, від 10 липня 2018 року у справі № 553/3053/16-а.

Під час розгляду вказаної справи, суду не було надано доказів отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, та подачі її до Пенсійного органу.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність з боку відповідача порушень прав та законних інтересів позивача щодо неперерахування та виплати пенсії з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року N 3946- XII у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі з урахуванням основних (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами носіями, док. 15% від розміру посадового окладу; надбавка зо особливі завдання 50% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премія 10% від розміру посадового окладу) та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

З огляду на те, що судом встановлено порушення прав позивача, а обраний ним неправильний спосіб захисту не може бути підставою для відмови у судовому захисті, суд, для належного захисту порушених прав позивача вважає за можливим позовні вимоги про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року перерахувати та виплачувати пенсію з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року N 3946- XII у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі з урахуванням основних (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами носіями, док. 15% від розміру посадового окладу; надбавка зо особливі завдання 50% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премія 10% від розміру посадового окладу) та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року; здійснення виплати недоплаченої частини розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно законодавства та за рішеннями судів, задовольнити у спосіб зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 1986 році в розмірі 89 % та з урахуванням раніше проведених виплат.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (01103, АДРЕСА_1) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 89% до 70% при перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 1986 році в розмірі 89 % та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін