Справа № 466/6987/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2018 року

Київ

справа № 466/6987/17

провадження № К/9901/46533/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кушнерика М.П., Богаченка С.І., Ніколіна В.В. від 21 лютого 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправними дії Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Львова щодо відмови в переведенні її на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ;

- зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати її стаж роботи на посаді судді Господарського суду Львівської області, судді Львівського апеляційного господарського суду з 21 грудня 2001 року по 8 вересня 2017 року до стажу державної служби, що надає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (у відповідності до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII);

- зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова перевести її на пенсію на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, з 8 вересня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано протиправною відмову Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 18 вересня 2017 року у переведенні ОСОБА_2 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи на посадах судді господарського суду Львівської області, судді Львівського апеляційного господарського суду з 21 грудня 2001 року по 8 вересня 2017 року до стажу державної служби, що надає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (у відповідності до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII).

Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова перевести ОСОБА_2 на пенсію на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з 8 вересня 2017 року.

3. Рішення суду мотивоване тим, що на час набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII ОСОБА_2 займала посаду судді Львівського апеляційного господарського суду, стаж роботи на посаді судді, відповідно до положень Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, зараховується до стажу державної служби. Оскільки, позивачка на час звернення із заявою про переведення на пенсію державного службовця мала стаж державної служби 33 років і 5 місяців (з врахуванням стажу роботи на посадах судді 15 років і 9 місяців), досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», більше 20 років стажу державної служби, мала право на призначення та отримання пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова було задоволено.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

5. Рішення суду мотивоване тим, що в пункті 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 зазначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у якій визначені посади, робота на яких зараховується до стажу державної служби, що дає право на встановлення державному службовко надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки. Відтак, стаття 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та Порядок обчислення стажу державної служби не застосовуються при визначенні стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723- XII. Оскільки норма статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723- XII втратила чинність, то і відсутні підстави для переведення позивачки на пенсію на умовах даної норми.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року та залишити в силі постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 pоку.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 2 серпня 1978 року по 13 січня 1981 року працювала на посаді інспектора з виплат, інспектора-контролера з виплат, старшого інспектора Центру по нарахуванню і виплаті пенсій та допомог при Чернівецькому обласному управлінні соціального захисту населення; з 4 лютого 1981 року по 9 лютого 1995 року - на посаді старшого інспектора, інспектора 1 категорії, заступника начальника відділу Центру по нарахуванню і виплаті пенсій та допомог при Львівському обласному управлінні соціального захисту населення; з 14 вересня 2000 року по 28 лютого 2001 року - на посаді головного юрисконсульта юридичного сектора Рава-Руської митниці Держмитслужби України; з 1 березня 2001року по 20 грудня 2001 року - на посаді головного інспектора відділу по роботі з особовим складом, головного юрисконсульта юридичного сектора Галицької митниці Держмитслужби України; з 21 грудня 2001 року по 3 вересня 2012 року - суддею господарського суду Львівської області; з 4 березня 2012 року по час звернення до суду - суддею Львівського апеляційного господарського суду.

З 17 червня 2017 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

8 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова листом від 18 вересня 2017 року № 3781/06-37 повідомив позивачку про відмову у переведенні її з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця, мотивуючи тим, що період перебування на посаді судді не зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки за вказаною посадою присвоєно кваліфікаційний клас, а не ранг державного службовця, отже ця посада не належить до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

8. Не погоджуючись з такою відмовою, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що з аналізу правових норм, які регулюють спірні правовідносини, убачається, що стаж роботи на посаді судді прирівнювався до стажу державної служби і надає право на обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. Зважаючи на те, що вона досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має необхідний страховий стаж, в тому числі більше як 20 років стажу роботи на посадах державної служби, має право на отримання пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIll.

10. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, в якому воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

12. Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

13. Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

14. Статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

15. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, зокрема, на посадах суддів.

16. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 затверджений новий Порядок обчислення стажу державної служби, яким стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

17. Аналіз частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18. До набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (1 травня 2016року) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

19. Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

20. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

21. Водночас, для осіб, які станом на 1 травня 2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

22. Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

23. Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що період роботи позивачки суддею господарського суду Львівської області та суддею Львівського апеляційного господарського суду відповідачем неправомірно не враховано у стаж її роботи на посадах державної служби.

24. З урахування стажу роботи з 21 грудня 2001 року по 3 вересня 2012 року - суддею господарського суду Львівської області та з 4 березня 2012 року, станом на 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889) ОСОБА_2 мала більше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

25. Враховуючи, що ОСОБА_2 досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIll мала більш як 20 років стажу на посадах державної служби, суд першої інстанції дійшов вірного висновку проте, що вона має право на отримання пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIll.

26. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 716/155/17 та від 3 липня 2018 року у справі № 265/3709/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Виходячи з викладеного, та враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що у зв'язку із неправильним застосуванням Львівським апеляційним адміністративним судом норм матеріального права постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року підлягає скасуванню, постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 pоку - залишенню в силі.

28. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку із переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року - скасувати.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 pоку - залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців