Справа № 826/10506/17
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракер» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс» (далі- позивач, ТОВ «Автосервіс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 1), Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва (далі - відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракер» (далі-третя особа, ТОВ «Тракер»), в якій просить: визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у не здійсненні перевірки не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу, що відбувся 23.12.2016, достовірності інформації, викладеної у документах, поданих ТОВ «Тракер» для прийняття участі в конкурсі по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний»; визнати протиправними дії Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва, що полягають у допущенні 23.12.2016 ТОВ «Тракер» до участі в конкурсі по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний» визнати протиправними рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних загального користування м. Києва, оформленого протоколом № 1/2 від 23.12.2016 щодо визнання ТОВ «Тракер» переможцем конкурсу по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний»; зобов'язати Конкурсний комітет з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних загального користування м. Києва, визначити переможця конкурсу по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний» на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 23.12.2016 та документів, поданих перевізниками - претендентами до 02.12.2016 включно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Конкурсним комітетом було неправомірно допущено та визнано переможцем конкурсу ТОВ «Тракер», оскільки подані ним документи оформлені неналежним чином, не в повному обсязі та місять недостовірну інформацію, а Департамент допустив бездіяльність щодо нездійснення перевірки не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу достовірності інформації, викладеної в документах, поданих перевізником.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року позовну заяву задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у не здійсненні перевірки не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу, що відбувся 23.12.2016, достовірності інформації, викладеної у документах, поданих ТОВ «Тракер» для прийняття участі в конкурсі по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний».; визнано протиправними дії Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва, що полягають у допущенні 23.12.2016 ТОВ «Тракер» до участі в конкурсі по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний». визнано протиправними рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних загального користування м. Києва, оформленого протоколом № 1/2 від 23.12.2016 щодо визнання ТОВ «Тракер» переможцем конкурсу по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний»; зобов'язано Конкурсний комітет з проведення конкурсів щодо визначення перевізників пасажирів на міських автобусних загального користування м. Києва, визначити переможця конкурсу по об'єкту №36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний» на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинна станом на 23.12.2016 та документів, поданих перевізниками - претендентами до 02.12.2016 включно.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 8.11.2016 у газеті «Хрещатик» № 125 (4895) було розмішене оголошення про проведення Департаментом 23.12.2016 конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування м. Києва.

Позивач виявив намір прийняти участь по об'єкту конкурсу № 36 на автобусному маршруті загального користування №465 «просп. Свободи - Залізничний вокзал «Південний», подавши необхідні документи згідно з переліком, визначеним та затвердженим організатором конкурсу, в його обов'язкових та додаткових умовах.

Разом з тим, за результатами проведеного конкурсу Конкурсним комітетом прийнято рішення, оформлене протоколом № 1/2 від 23.12.2016, згідно з яким переможцем конкурсу на вказаному автобусному маршруті визнано ТОВ «Тракер», а позивача визнано перевізником, який за результатами конкурсу зайняв друге місце.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо допущення до участі у конкурсі третьої особи та рішення щодо визнання третьої особи переможцем конкурсу, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо правового обґрунтування порядку проведення конкурсу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» (далі також - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, у ньому вживаються наступні терміни, зокрема: автомобільний транспорт - галузь транспорту, яка забезпечує задоволення потреб населення та суспільного виробництва у перевезеннях пасажирів та вантажів автомобільними транспортними засобами; автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з частиною першою, п'ятою статті 5 Закону, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, зокрема, на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту (частина перша статті 7 Закону).

Відповідно до частини першої статті 29, частини другої статті 30 Закону, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов'язаний, окрім іншого: забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи; забезпечувати проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів.

Відповідно до статті 35 Закону послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонам (частина перша статті 42 Закону).

За приписами частини першої-другої статті 43 Закону, визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Відповідно до статті 44 Закону, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років.

У разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років.

Автомобільний перевізник - переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення.

Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Так, процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об'єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут) визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 (далі також - Порядок).

Відповідно до пункту 10 Порядку, організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України « 2Про автомобільний транспорт». Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські внутрішньообласні автобусні маршрути загального користування, транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, в кількості до 35 відсотків загальної кількості автобусів до 31.12.2019 та до 50 відсотків - з 01.01.2020.

Транспортні засоби, пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, повинні бути пристосовані для користування інвалідами з вадами зору, слуху та з ураженнями опорно-рухового апарату, а також передбачати можливість встановлення зовнішніх звукових інформаторів номера і кінцевих зупинок маршруту, текстових та звукових систем у салоні для оголошення зупинок. Загальний перелік відповідних вимог встановлюється згідно з порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їх використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого Мінінфраструктури.

Згідно з пунктом 8 Порядку, переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об'єкта конкурсу.

У разі коли щодо одного чи кількох об'єктів конкурсу встановлено, що рішення конкурсного комітету прийнято з порушенням законодавства, організатор перевезень приймає рішення про скасування такого рішення конкурсного комітету щодо цих об'єктів та виносить його для повторного розгляду на наступному засіданні конкурсного комітету.

За приписами пункту 12 Порядку, організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 7) подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.

Відповідно до пункту 29 Порядку, для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву і такі документи: нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні); перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без місця водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу; копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті; копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації); перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність; анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку; копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

Комплектність поданих документів перевіряє в міру їх надходження організатор.

На момент виникнення спірних правовідносин та проведення конкурсу діяв пункт 32 Порядку, який визначав, що до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу (пункт 37 Порядку).

Згідно зі статтею 45 Закону, у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «Тракер» для участі в конкурсі подало анкету, яка всупереч форми, затвердженої у додатку № 5 до Порядку, не містить підпису особи, яка її подала, що свідчить про неналежне оформлення документів поданих для участі в конкурсі.

Окрім цього, у розділі 1.1. анкети «сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче Євро - 2), які є власністю, співвласністю перевізника або взяті у лізинг» перевізником ТОВ «Тракер» зазначено про 2031 пасажиромісць, у той час як згідно з листом Регіонального сервісного центру в м. Києві від 14.06.2017 № 31/26-12 із станом на 02.12.2016 (на момент подання заяви на участь у конкурсі) у користуванні (оренді) ТОВ «Тракер» було лише 26 транспортних засобів, відповідно, загальна пасажиромісткість 26-ти автобусів не може становити 2031 пасажиромісць. Разом з тим, відповідно до відомостей про власні, орендовані, надані ліцензіату в кредит або лізинг транспортні засоби, у користуванні ТОВ «Тракер» перебуває 13 транспортних засобів, з яких 5 - зареєстровано за ТОВ «Тракер».

Також, у зазначених відомостях зазначено про використання ТОВ «Тракер» транспортного засобу марки Богдан А 09202, р.н. НОМЕР_1, на підставі тимчасовою реєстраційного талону ДАР 241105 від 03.06.2016 зі строком дії до 06.05.2021, у той час, як строк дії зазначеного талону - до 03.04.2017 (підтверджується копією талону).

Будь-яких документів, які б спростували наведені обставини відповідачі та третя особа не подали.

Отже, в анкеті та відомостях ТОВ «Тракер» зазначало недостовірну інформацію (непвну та помилкову).

Окрім наведеного, позивач стверджує, що ТОВ «Тракер» у розділі 2 анкети вказав недостовірну інформацію щодо середньооблікової кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, а саме про 55 осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «Тракер» в розділах 3 та 4 анкети зазначено про 3-х працівників, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів та 2-х працівників, які проводять щоденний огляд стану здоров'я водіїв, та які працюють на повну ставку та перебувають у штаті підприємства не менше як один рік до дати оголошення конкурсу. Проте, у ТОВ «Тракер» не працювало протягом року до дати оголошення конкурсу, тобто з 18.11.2015 по 18.11.2016 три працівники, як здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів та 2 працівники, які проводять щоденний огляд стану здоров'я водіїв.

Разом з тим, будь-яких документів, які б спростували наведені обставини відповідачі та третя особа суду не подали, у тому числі на вимогу суду першої інстанції

Враховуючи наведені обставини, Конкурсний комітет мав би не допустити ТОВ «Тракер» до участі в конкурсі, якщо б відповідачі належним чином здійснили перевірку достовірності поданої інформації. Відповідно, у зв'язку з невиконанням відповідачами передбаченого пунктом 37 Порядку обов'язку щодо перевірки достовірності поданої документації, подана ТОВ «Тракер» не була належним чином перевірена, що призвело до неправомірного допущення вказаного автомобільного перевізника до участі в конкурсі та оголошення його переможцем конкурсу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.11.2015.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 21 грудня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.М. Кузьмишина