Справа № 811/1655/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року справа № 811/1655/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (в письмовому провадженні) адміністративний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Товариство) до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (далі - Управління) про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з позовом до Управління про скасування рішення від 04 травня 2018 року №00055, яким накладено штраф за порушення законодавства про рекламу у сумі 1700 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Зазначив, що рішення прийнято не на підставі протоколу стосовно порушення законодавства про рекламу, а на підставі протоколу засідання відповідача.

Водночас, стверджував, що Товариство є страховим посередником і розмістило на склі вікна власного приміщення інформацію про оформлення страхового полісу з застосуванням коригуючого коефіцієнту, який прирівнюється до знижки.

На його думку, розміщення такої інформації у місці, де надається послуга, не можна вважати рекламою.

Представники Управління заперечили стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.75-79).

Пояснили, що рішення стосовно накладення штрафу прийнято на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу.

Стверджували, що Товариство розмістило рекламу на склі вікна приміщення без зазначення відомостей про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.121).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 13 квітня 2018 року спеціаліст Управління склав протокол стосовно порушення законодавства про рекламу (а.с.27).

Згідно змісту протоколу 12 квітня того ж року на склі вікна приміщення Товариства, яке розташоване по вул.Преображенській,26/70 в м.Кропивницький, виявлено таку рекламу: «ПриватБанк Поліс ОСЦВП (Автоцивілка) Оформіть за 5 хвилин зі знижкою 20% та безкоштовною доставкою. Наші партнери - надійні компанії України».

Того ж дня Управління прийняло рішення про відкриття справи щодо порушення законодавства про рекламу (а.с.28).

04 травня 2018 року Управління розглянуло протокол стосовно порушення законодавства про рекламу за участі представника позивача (а.с.32).

Під час засідання представник Товариства не надав інформації про вартість реклами.

Перебіг засідання відображено у протоколі №000055 (а.с.32).

Того ж дня Управління прийняло рішення №00055 про застосування до позивача штрафу у сумі 1700 грн. за порушення припису частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» (далі - Закон).

Штрафна санкція накладена на підставі приписів частини 2 і 4 статті 27 Закону.

Під час судового розгляду Товариство надало договір про надання агентських послуг зі страхування від 03 березня 2017 року, який укладено з ПАТ «Страхова компанія «Перша»» (далі - Товариство 2) (а.с.100-119).

За умовами пункту 1.1 правочину Товариство (агент) бере на себе обов'язки з надання фізичним та юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування від імені та за дорученням Товариства 2.

Товариство повідомило, що аналогічні договори укладено ще з 14 страховими компаніями.

Юридична оцінка встановлених судом обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 5 статті 8 Закону встановлено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

За недотримання приписів цієї норми права Управління застосувало штрафну санкцію щодо Товариства.

Позивач не заперечував, що інформація, яку Управління вважає рекламою, не містила відомостей про дату початку та закінчення знижки, котрі обов'язкові відповідно до вимог Закону.

Вирішуючи позов, у суду виник обов'язок надати відповідь на таке запитання: чи є рекламою інформація, яка розміщена на склі вікна приміщення Товариства?

Приписами статті 1 Закону встановлено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Цією ж нормою права визначено, що товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об'єкти права інтелектуальної власності.

Отже, інформація про послугу може бути рекламою.

Приписами частини 8 статті 8 Закону встановлено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Приписами пункту 19 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон 2) встановлено, що продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Таким чином, поняття «товар», яке визначено Законом, є тотожним поняттю «продукція», визначення котрого надано Законом 2.

Приписами частини 1 статті 15 Закону 2 встановлено, що інформація про продукцію не вважається рекламою.

Згідно припису пункту 6 абзацу 2 цієї ж норми права інформація про продукцію повинна містити дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції.

Приписами абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону 2 встановлено, що інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується.

Приписами частини 4 цієї ж норми права встановлено, що вживання понять «знижка» або «зменшена ціна» або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб'єкт господарювання;

2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;

3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

Аналіз цієї норми права вказує про сукупність настання таких умов.

У даному випадку така сукупність дотримана.

Так, Товариство за місцем розташування надавало агентські послуги зі страхування на підставі правочину, який укладено у письмовій формі з Товариством 2 на певний строк.

Приписами пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для заохочення безаварійної експлуатації транспортних засобів, при укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності більше ніж на півроку, страховики мають право застосовувати коригуючий коефіцієнт залежно від наявності чи відсутності страхових випадків з вини осіб, відповідальність яких застрахована, в період дії попередніх договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (бонус-малус), який розраховується кожним із страховиків з урахуванням положень пункту 7.1 статті 7 цього Закону.

Отже, застосування коригуючого коефіцієнту є правом, а не обов'язком страховика.

Відповідно до приписів пункту 2.1.2 Розділу ІІ Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Положення), яке затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673, при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний застосовувати коригуючі коефіцієнти відповідно до схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наведеної в додатку до цього Положення.

Тому, якщо страховик скористається правом застосування коригуючого коефіцієнта, то зобов'язаний узгодити його реалізацію з приписами Положення.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що коригуючий коефіцієнт є різновидом знижки, застосування якої пов'язане з доброю волею особи, котра надає послуги з страхування.

Товариство розмістило інформацію про послугу у безпосередньому місці її надання.

Знижка на ціну товару (продукцію чи послугу) встановлює кінцеву вартість (ціну).

За таких обставин розміщення Товариством інформації про послугу у місці її надання не вважається рекламою відповідно до приписів частини 8 статті 8 Закону.

Водночас, суд зазначає наступне.

Приписами частини 5 статті 8 Закону передбачено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Якщо ж вважати, що Товариство розмістило рекламу про знижку цін на послуги страхування, то треба визнати неможливість зазначити ним дати її початку і закінчення (місце і співвідношення розміру знижки до попередньої ціни Товариство зазначило).

Це обумовлено тим, що застосування коригуючого коефіцієнта (знижки) врегульовано підзаконним нормативно-правовим актом і залежить від багатьох індивідуальних чинників.

Судом встановлено, що Управління прийняло оскаржене рішення на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу.

Таким чином, Управління наклало штраф на Товариство за відсутності порушення припису частини 5 статті 8 Закону.

Тому, оскаржене рішення є протиправним та його належить скасувати відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України (прийнято необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення).

Отже, позов належить задовільнити.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 1762 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 04 травня 2018 року №00055, яким на ПАТ КБ «ПриватБанк» накладено штраф за порушення законодавства про рекламу в сумі 1700 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 1762 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей