Справа № 540/2359/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2359/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування п. 3 постанови від 11 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57399145 в частині стягнення виконавчого збору,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (далі - позивач, ТОВ "Амалтея") звернулось до суду з адміністративним позовом до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, у якому просить скасування п. 3 постанови від 11 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57399145 в частині стягнення виконавчого збору з боржника в розмірі 173340,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується із п. 3 постанови державного виконавця від 11.10.2018 року, яким позивачу згідно податкової вимоги ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 09.08.2018 року № Ю-12485-17 на суму 1733409,00 грн., визначено суму виконавчого збору в розмірі 173340,97 грн. відповідно до ст. 27 Закону України «Про судовий збір». Незгоду позивач пояснює тим, що станом на дату відкриття виконавчого провадження, податкова заборгованість товариства дорівнювала 1365936,89 грн., у зв'язку із чим, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» стягненню з боржника підлягає виконавчий збір у розмірі 1365934,89 грн., а не той, що вказаний в оскаржуваній постанові. Відтак, позивач просить скасувати п. 3 постанови державного виконавця «Про відкриття виконавчого провадження» від 11.10.2018 року, винесеної в рамках виконавчого провадження № 57399145 в частині стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 173340,97 грн.

22 листопада 2018 року вирішено залишити позовну заяву без руху та встановити строк для усунення її недоліків.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 06 грудня 2018 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного провадження згідно положень ст. 287 КАС України, призначено судове засідання на 13 грудня 2018 року.

У вказаній ухвалі запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву протягом дводенного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі (згідно ч. 4 ст. 287 КАС України) та роз'яснено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

В день судового засідання старшим державним виконавцем до суду подано лист із вказанням про те, що виконавче провадження № 57399145 передано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Протокольною ухвалою від 13 грудня 2018 року розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2018 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

14 грудня 2018 року позивачем до суду подано клопотання про заміну первісного відповідача на належного - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, яке обґрунтоване фактом передачі виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваної у даній справі постанови, до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що підтверджується постановою начальника Управління ДВС ГТУЮ в Херсонській області Тюпляєва Я.Г. від 19.11.2018 року та постановою головного державного виконавця від 21.11.2018 року Білозерського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області. Крім того, позивач просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подане клопотання, суд згідно приписів ст. 48 КАС України приймає рішення замінити первісного відповідача належним - Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, УДВС, виконавча служба).

Станом на 17 грудня 2018 року відзив до суду не надходив.

У день судового засідання, 17 грудня 2018 року, від представника відповідача до суду надійшла заява, згідно якої останній просить суд здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Зважаючи на вказане та приписи ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної справи на підставі наявних у ній матеріалів у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, рішення на підставі рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404).

У виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 Закону № 1404).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404).

Згідно приписів ч. 4 ст. 27 Закону № 1404 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. ч. 1, 2 цієї статті Закону № 1404).

Частиною 4 ст. 4 Закону № 1404 передбачено, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Наведені норми свідчать на користь висновку про те, що державний виконавець здійснює примусове виконання рішення суб'єкта владних повноважень на підставі та в межах, визначених виконавчим документом, що має відповідати вимогам ч. 1 ст. 4 Закону №1404.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню згідно виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі - стягувач) видано податкову вимогу за № Ю-12485-17, якою з ТОВ «Амалтея» вирішено стягнути заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску в розмірі 1733409,69 грн. (документ набрав чинності 13.09.2018 року; далі - виконавчий документ).

11.10.2018 року старшим державним виконавцем Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Ємець Р.А. (далі - державний виконавець) за заявою стягувача, на виконання вказаного документа складено постанову про відкриття виконавчого провадження за №57399145.

На виконання вимог приписів ч. 1 ст. 27 Закону № 1404, пунктом 3 постанови від 11.10.2018 року державним виконавцем стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 173340,97 грн. (10% від суми стягнення) та витрати виконавчого провадження в сумі 191,90 грн.

Позивач не погоджується із визначеною сумою виконавчого збору, що і стало підставою для його звернення до суду.

Враховуючи встановлені обставини, той факт, що матеріали справи не містять відомостей про оскарження позивачем податкової вимоги, відомостей про звернення позивача до стягувача щодо зміни суми податкової вимоги, що підлягає до сплати, суд вважає, що стягнення державним виконавцем з боржника суми виконавчого збору в розмірі 10% суми стягнення, вказаної у виконавчому документі здійснено у порядку та розмірі, що передбачений приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, позовна вимога щодо скасування п. 3 оскаржуваної постанови є необґрунтованою.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивач не довів протиправність дій державного виконавця щодо стягнення з боржника суми виконавчого збору, вказаної у п. 3 оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно приписів ст. 139 КАС України судові витрати у даному випадку не відшкодовуються.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (, 75023, Херсонська обл., Білозерський район, с. Музиківка, вул. В. Карло, 1-в) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) про скасування п. 3 постанови від 11 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57399145 в частині стягнення виконавчого збору - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 11.5