Справа № 338/801/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3872/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Круль І.В., час ухвалення судового рішення 16 год 11 хв у смт. Богородчани) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Дубинської Оксани Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 650471 від 17.06.2018 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування судом норм матеріального права просить скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2018 та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не надано доказів вчинення ним правопорушення, а відеозапис, який наявний в матеріалах справи, не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такий повинен був бути зазначений в оспорюваній постанові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що оспорюваною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суть правопорушення за її змістом полягала в тому, що ОСОБА_1 17.06.2018 приблизно о 00 год 45 хв в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10, 143 км +300м, керував транспортним засобом марки «RENO MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в якому не горіла підсвітка номерного знаку, а при перевірці документів водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив пункти 2.1 А та 2.1 Б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що підтверджено відеозаписом, який міститься на диску.

Проте, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, до яких суд прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 цього Кодексу передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктів (а, б) пункту 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

За змістом ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити : найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про : дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пленуму Верховного суду України у пункті 24 постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз'яснив, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З оспорюваної постанови видно, що відповідно до положень ст.283 КУпАП, в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Зазначений недолік не дає можливості точно встановити, якого саме періоду стосується запис, який покладений в основу оспорюваного рішення та чи стосується він саме події, яка відображена у цьому рішенні суб'єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, не зазначивши в оспорюваній постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв всупереч вимог ст.283 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом його вчинення.

Для підтвердження порушення позивачем п.2.1а та п.2.1б ПДР відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, посилається на відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора поліції.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оспорюваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, за приписами зазначених норм, відеозапис, здійснений під час встановлення правопорушення, працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли він зафіксований у встановленому законом порядку, зокрема, в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Інших доказів, які були покладені в основу оспорюваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем не надано.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, приймаючи оспорювану постанову діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст.77 КАС України, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі № 338/1/17.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наділений повноваженнями скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є : 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року по справі № 338/801/18 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейської роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Дубинської Оксани Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №650471 від 17 червня 2018 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 21.12.2018.