Справа № 803/968/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1013/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Пасічник Н.О.;

від відповідача - Ярошик Т.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2018р. в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Луцькводоканал» до Головного управління ДФС у Волинській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних (суддя суду І інстанції: Костюкевич С.Ф.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12 год. 47 хв. 02.08.2018р. м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 09.08.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2018р. позивач Комунальне підприємство /КП/ «Луцькводоканал» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача Головного управління /ГУ/ ДФС у Волинській обл. № від 21.05.2018р. про сплату штрафу в розмірі 1423220 грн. 48 коп. за платежем «податок на додану вартість /ПДВ/ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» (Т.1, а.с.4-7).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача ГУ ДФС у Волинській обл. № від 21.05.2018р.; вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.4, а.с.23-25).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що в цілому призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.4, а.с.29-34).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд дійшов до помилкового висновку про наявність множинного трактування приписів ст.120-1 Податкового кодексу /ПК/ України; спірні податкові накладні відносилися до категорії «що не надаються отримувачу (покупцю)» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ із порушенням встановленого строку, що не заперечується сторонами. Разом з тим, законодавцем допускається звільнення від відповідальності за вказане порушення при складанні податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), лише для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Послуги з централізованого водопостачання, які надавав позивач, не звільнені від оподаткування, а спірні податкові накладні зазначають про ставку податку в розмірі 20 відсотків.

Отже, податкові накладні, виписані КП «Луцькводоканал» за січень-грудень 2017 року, не відповідають всі ознакам (критеріям), які дають підставу для звільнення від відповідальності за вказане порушення, оскільки вони, будучи такими, що «не надаються отримувачу (покупцю)», однак не складені на постачання товарів/послуг для операцій, що звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою.

Водночас, та обставина, що кошти з державного бюджету на погашення різниці в тарифах КП «Луцькводоканал» не надійшли, що негативно вплинуло на фінансовий стан підприємства і погіршило його платоспроможність, не впливає на суть допущеного позивачем порушення.

Окрім цього, позивач застосовує касовий метод для ведення податкового обліку, відповідно кошти для поповнення рахунку в СЕА ПДВ були в наявності, однак всупереч нормам ПК України спрямовані позивачем на інші потреби, чим штучно створено заборгованість з ПДВ.

Позивачем КП «Луцькводоканал» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.4, а.с.57-60).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. проведено камеральну перевірку щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН КП «Луцькводоканал», за результатами якої складено Акт перевірки № 6174/03-20-12-07/03339489 від 18.04.2018р. (Т.1, а.с.8-9, 40-55).

Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 4211481 грн. 52 коп., в тому числі на суму ПДВ 320199 грн. 86 коп. із затримкою на 15 і менше календарних днів, на суму 1668844 грн. 49 коп. із затримкою від 31 до 60 календарних днів, на суму 2222437 грн. 17 коп. із затримкою від 61 і більше календарних днів.

Не погодившись з висновками перевірки 07.05.2018р. КП «Луцькводоканал» подав свої заперечення до ГУ ДФС у Волинській обл., які листом № 8899/10/03-20-12-07 від 16.05.2018р. залишені без задоволення (Т.1, а.с.10, 11).

На підставі зазначеного Акту перевірки ГУ ДФС у Волинській обл. винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2018р., яким до позивача застосовано штраф в загальному розмірі 1423220 грн. 48 коп. (Т.1, а.с.18).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені п.201.10 ст.201 ПК України, у відповідності з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість передбачена приписами ст.120-1 ПК України.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до ПК України та викладено в новій редакції ст.120-1 ПК України.

Так, за змістом вказаної норми, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

При цьому, відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Виходячи з системного тлумачення вказаних норм права, суд дійшов висновку про те, що п.201.10 ст.201 ПК України виокремлено такі види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН:

податкові накладні, які не надаються покупцю;

податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

При цьому, у ст.120-1 ПК України законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана норма передбачає неоднозначне тлумачення прав платника податків щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та/або складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою.

На думку суду, застосування союзу «та» при тлумаченні п.120-1.1 та п.120-1.2 ст.120-1 ПК України відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

Крім того, Міністерство фінансів України у своєму листі № 11310-09-10/10306 від 14.04.2017р. зазначило, що штрафні санкції, передбачені ст.120 ПК України, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, додатково підтвердивши цим самим норму ПК України та позицію КП «Луцькводоканал».

На виконання ст.31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та відповідно до постанови КМ України № 332 від 18.05.2017р. «Про затвердження Порядку надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» позивачем КП «Луцькводоканал» укладено договори про організацію взаєморозрахунків з метою погашення податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 1430994 грн. 78 коп., а саме: 14.07.2017р. - договір № 19/п на суму 325561 грн. 69 коп., 03.08.2017р. - договір № 19/п-2 на суму 653029 грн. 43 коп. та 04.10.2017р. - договір № 19/п-4 на суму 452403 грн. 66 коп.

Зазначені договори підписано представниками Головного управління ДКСУ у Волинській обл., Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів та бюджету Луцької міської ради та КП «Луцькводоканал», тобто, усіма учасниками розрахунків, у встановленому чинним законодавством України порядку.

Підпунктом.2 п.9 договорів про організацію взаєморозрахунків передбачено, що сторони зобов'язуються до проведення взаєморозрахунків не вчиняти дій з погашення заборгованості відповідно до договору. Виходячи зі змісту наведеного пункту, КП «Луцькводоканал» не повинне було самостійно здійснювати погашення заборгованості з ПДВ до виконання попередніми сторонами договорів своїх зобов'язань щодо перерахування бюджетних коштів.

Відповідно до п.7 вказаних договорів після виконання попередніми сторонами своїх зобов'язань щодо перерахування бюджетних коштів, КП «Луцькводоканал» зобов'язалось перерахувати до загального фонду державного бюджету виділені підприємству кошти для погашення податкового боргу.

Як встановлено в судовому засіданні, кошти з державного бюджету на погашення різниці в тарифах КП «Луцькводоканал» так і не надійшли, що негативно вплинуло на фінансове становище підприємства та значно погіршило його платоспроможність.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Матеріалами справи стверджується, що предметом проведеної камеральної перевірки були питання своєчасності реєстрації КП «Луцькводоканал» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, складених та зареєстрованих в адресу неплатників ПДВ за січень-грудень 2017 року.

Також всі обревізовані накладні визначають ставку оподаткування - 20 відсотків (Т1, а.с.63-250, Т.2, а.с.1-251, Т.3, а.с.1-210).

Отже, вказані податкові накладні торкаються операцій водопостачання і водовідведення, видані на користь неплатників ПДВ і визначають ставку ПДВ 20 відсотків; також послуги водопостачання не віднесені нормами ст.ст.195, 196, 197 ПК України до операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, що не є об'єктом оподаткування, або що звільнені від оподаткування.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку- продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Системний аналіз ст.201, п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р., до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки ПДВ, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20-у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7-у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У розглядуваній справі достовірно встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки ПДВ « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються ПДВ.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про неправомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що податковим органом підставно і обґрунтовано застосовані до позивача штрафні санкції на підставі п.120-1.2 ст.120-1 ПК України за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018р. у справі № 816/1488/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковою під час вирішення наведеного спору.

Наведені позивачем обставини про ненадходження з державного бюджету коштів на погашення різниці в тарифах, що негативно вплинуло на фінансовий стан підприємства і погіршило його платоспроможність, не впливає на суть допущеного позивачем порушення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 ПК України, що полягали у здійсненні платником податків несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а відтак й покладених в основу прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, заявлений позивачем позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню позивачу, а сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ГУ ДФС у Волинській обл.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Комунального підприємства «Луцькводоканал» до Головного управління ДФС у Волинській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню Комунальному підприємству «Луцькводоканал».

Суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 19.12.2018р.