Справа № 0440/4883/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року Справа № 0440/4883/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Пренко А.В.
представника відповідача Солодовнік Е.Е.
представника третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпровської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
Дніпровська міська рада (далі - Дніпровська міська рада, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, третя особа), в якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру в частині цільового призначення земельної ділянки з кодом 02.03 "Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1;
- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1 в частині цільового призначення земельної ділянки з "будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" на "обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд".
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Дніпровської міської ради від 18.08.2011 року №155/11 передана у власність ОСОБА_5 земельна ділянка, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1 з цільовим призначенням "для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд". Листом департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 29.05.2018 року №2/5-200 повідомлено, що відбулась зміна цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 з "обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд" на "будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку". Позивач зазначив, що правовими нормами не передбачено автоматичне внесення змін до Державного земельного кадастру та відповідач не наділений повноваженнями на внесення таких змін за власною ініціативою, без наявності відповідного проекту землеустрою відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення, затвердженого рішенням сесії міської ради. Таким чином, позивач вважає дії ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області протиправними.
Ухвалою суду від 09.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 02.08.2018 року зупинено провадження у справі до перегляду ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року в порядку апеляційного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року - повернуто скаржнику.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року поновлено провадження у справі №0440/4883/18 та призначено підготовче засідання.
ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову та в обгрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до частини 3 статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників ділянок, для чого власником замовляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, без надання дозволу міської ради для його розроблення. Таким чином, отримавши від ОСОБА_4 заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення, відповідачем внесено відповідні зміни. Отже, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.
Представник третьої особи надала до суду письмові пояснення, у яких просила відмовити в задоволенні позову та зазначила, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1. Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Таким чином, ОСОБА_6 замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення. В подальшому, отримавши проект землеустрою, ОСОБА_4 звернулась до центру надання адміністративним послуг із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку по АДРЕСА_1. Відповідачем перевірено заяву та документацію щодо земельної ділянки та здійснено передбачені законом дії щодо реєстрації змін цільового призначення вказаної земельної ділянки.
26.10.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.11.2018 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача та третьої особи без поважних причин.
У підготовчому засіданні 21.11.2018 року головуючим суддею було розкрито інформацію про можливий конфлікт інтересів, зокрема, повідомлено учасників справи про те, що третьою особою у справі є колишній працівник Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_4. При цьому, головуючим суддею наголошено на відсутність підстав для самовідводу, а також роз'яснено учасниками справи право на відвід головуючого судді.
Згідно з приписами пункту 1 рішення Ради суддів України від 04.11.2016 року №75, якщо при виникненні конфлікту інтересів (рішення Ради суддів України від 12.05.2016 року №36) під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід. У випадку, коли за наслідками розкриття інформації відвід не заявлено - конфлікт інтересів вважається врегульованим.
З огляду на те, що суддею розкрито інформацію про можливий конфлікт інтересів, а учасниками справи відводів не заявлено, враховуючи положення рішення Ради суддів України від 04.11.2016 року №75, суд дійшов висновку, що конфлікт інтересів вважається врегульованим.
21.11.2018 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 03.12.2018 року.
За письмовою згодою сторін розгляд справи по суті відбувся 03.12.2018 року після закінчення підготовчого провадження.
В судовому засіданні 03.12.2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Дніпровської міської ради від 18.05.2011 року №155/11 передано безоплатно у власність, у тому числі спільну сумісну власність, земельні ділянки для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд громадянам у м. Дніпропетровську. Віднесено земельні ділянки за основним цільовим призначенням до категорії "Землі житлової та громадської забудови".
Пунктом 5 вказаного рішення зобов'язано громадян, яким передаються земельні ділянки у власність:
- використовувати земельні ділянки за їх цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог чинного земельного законодавства України;
- у разі здійснення будівництва чи реконструкції будівель на земельних ділянках, переданих у власність, попередньо погодити з Голова АПУ Дніпропетровської міської ради можливість цього будівництва чи реконструкції згідно з генеральним планом розвитку міста та отримати дозвіл на виконання цих робіт у встановленому порядку.
Відповідно до додатку №1 до вказаного рішення земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 га за адресою АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_5 (а.с 11).
Право власності ОСОБА_5 на землю кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 га за адресою АДРЕСА_1 підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів 09.08.2011 року (а.с. 12, 62).
З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 року вбачається, що цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 га за адресою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 змінено на "Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" (а.с 13-15).
Позивач, вважаючи, що внесення змін до Державного земельного кадастру відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку, спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Статтею 2 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.
Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.
Частинами 1 та 2 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.
З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі, якщо власник земельної ділянки вирішив змінити цільове призначення земельної ділянки, то така зміна відбувається за певною процедурою:
1) розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни її цільового призначення;
2) погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни її цільового призначення з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та структурним підрозділом міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури;
3) прийняття органом місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.
Матеріалами справи підтверджено, що на замовлення ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_7 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.51-73), який погоджено, зокрема, з:
- департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (містобудівний висновок №14/27-79) (а.с.67);
- управлінням культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації (висновок від 07.03.2017 року №393/0/161-17) (а.с. 70);
- відділом Держгеокадастру у Жидачівському районі (висновок від 04.05.2017 року №154/82-17) (а.с.71-72).
12.05.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення.
Відповідачем, на підставі заяви ОСОБА_4 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення, внесено зміни до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 з "обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд" на "будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку".
В судовому засіданні встановлено та сторонами не спростовано, що ОСОБА_4 до Дніпровської міської ради із заявою щодо прийняття рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення не зверталась.
Суд критично оцінює посилання представника відповідача та представника третьої особи на частини 3 та 5 статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», оскільки зазначена стаття не містить вказаних частин та визначає лише статус відомостей Державного земельного кадастру.
Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на пункт б) частини 2 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», який передбачає, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:
на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;
на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);
на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.
Так, суд приходить до висновку, що вказана норма не спростовує вимоги частини 3 статті 20 Земельного кодексу України щодо обов'язковості прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.
Таким чином, ОСОБА_4, як власником земельної ділянки, не в повному обсязі виконано вимоги, встановлені статтею 20 Земельного кодексу України, а відповідачем при внесенні змін до Державного земельного кадастру не здійснено перевірку наявності погодження з усіма суб'єктами земельних відносин, як це передбачено статтею 20 Земельного кодексу України, що свідчить про протиправність таких дій.
Враховуючи встановлені судом обставини та заявлені позивачем вимоги, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1 в частині цільового призначення земельної ділянки з "будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" на "обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд".
Таким чином, позовні вимоги Дніпровської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним доручення №941 від 21.06.2018 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру в частині цільового призначення земельної ділянки з кодом 02.03 "Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0667 за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1 в частині цільового призначення земельної ділянки з "будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" на "обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд".
Присудити на користь Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 12.12.2018 року.

Суддя М.В. Бондар