Справа № 2040/6190/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 грудня 2018 р. № 2040/6190/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідач - не прибув

представника ІІІ-осіб - не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації Зоткіна Сергія Володимировича (вул. Незалежності, буд. 48, смт. Печеніги,Печенізький район, Харківська область,62801) третя особа: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАУКОВО-ТЕХНОЛОГІЧНИЙ ІНСТИТУТ ТРАНСКРИПЦІЇ, ТРАНСЛЯЦІЇ І РЕПЛІКАЦІЇ" (пр-кт Науки, буд.9, Харків, 61072, ) про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації Зоткіна Сергія Володимировича, в якому після його уточнення, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 42044114 від 13 липня 2018 року державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича, про скасування реєстраційної дії від 01.07.2015 року про припинення обтяження на об'єкт нерухомості за реєстраційним номером № 01 за номером запису № 10198991 та визнати незаконним та скасувати рішення № 42044267 від 13 липня 2018 року державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Зоткіна Сергія Володимировича Печенізької районної державної адміністрації, про скасування реєстраційної дії від 01.07.2015 року про припинення іпотеки на об'єкт нерухомості за реєстраційним номером № 01, номер запису № 10194353.

В аргументування заявлених вимог, позивач посилається на численні порушення з боку державного реєстратора Зоткіна С.В. під час реєстрації ним відповідних дії, зокрема на ст..10 та ст..26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", також позивач зазначає на те, що іпотека не може бути поновлена, в зв'язку із припиненням основного зобов'язання, на його думку реєстратор без відповідних підстав поновив для сторін нові, припинені, правовідносини наділивши сторін правочину не існуючим статусом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні судом, в ході розгляду справи висловлював мотиви і підстави звернення з даним позовом до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду лист, яким просить справу слухати за його відсутності на підставі наявних доказів, правом надання відзиву на позов не скористався.

Третя особа ПАТ «НТІ ТТР», як і ТОВ «Антьє» в судове засідання не з'явились, суду надали письмові пояснення в яких заперечують проти позову, за мотивів викладених в них.

Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

13 липня 2018 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Зоткіним С.В. прийнято рішення № 42044114 за заявою ОСОБА_4, яким реєстратор скасував реєстраційні дії від 01.07.2015 року про припинення обтяження на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером № 01, номер запису № 10198991, а також рішення № 42044267, яким реєстратор скасував реєстраційні дії від 01.07.2015 р. про припинення іпотеки на об'єкт нерухомості за реєстраційним номером № 01, номер запису № 10194353.

Підставою проведення вказаних реєстраційних дій, як зазначив у надісланих документах відповідач є витяг з ухвали господарського суду від 15.02.2018 року, інших документів або доказів суду відповідачем не надано.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність факту виконання умов правочину, з яким закон або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового прав, що підлягає державній реєстрації;

п.3 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - під час проведення державної реєстрації прав що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

п.7ч.3 ст.10 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - виготовляє копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав ( у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Як вбачається з даних матеріалів справи вищевказані обоз яково визначені Законом дії, реєстратором Зоткіним С.В. не були виконані, під час реєстрації рішень про припинення іпотеки та припинення обтяження.

Судом своєю ухвалою неодноразово витребовувались документи на підставі яких реєстратор вчинив оскаржувані реєстраційні дії, однак до цього часу документи відповідачем так і не надано.

Оцінюючи доводи позивача, суд доходить висновку, що фактичною підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, реєстраційні дії відповідача щодо проведення державної реєстрації скасування припинення іпотеки та обтяження із внесенням запису про відновлення іпотеки та обтяження на майно, які порушують право позивача.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов'язані з внесенням відомостей, посилаючись при цьому на недотримання цими суб'єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак з висловлених позивачем у ході розгляду справи мотивів та підстав звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, внесенням відомостей пов'язана з відсутністю відповідних документів. Тобто звернення Позивача до суду із цим позовом викликане необхідністю захисту права не у сфері публічно-правових відносин, а їхніх корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

До компетенції адміністративних судів, на час розгляду даної справи належать публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Оскільки приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спірні правовідносини стосуються права учасників справи, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичної особи.

Таким чином, Суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 42044114 від 13 липня 2018 року державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича, про скасування реєстраційної дії від 01.07.2015 року про припинення обтяження на об'єкт нерухомості за реєстраційним номером № 01 за номером запису № 10198991.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 42044267 від 13 липня 2018 року державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Зоткіна Сергія Володимировича Печенізької районної державної адміністрації, про скасування реєстраційної дії від 01.07.2015 року про припинення іпотеки на об'єкт нерухомості за реєстраційним номером № 01, номер запису № 10194353.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.