Справа № 308/712/18
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2018 року м. Ужгород№ 308/712/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1, предствник - ОСОБА_2,

відповідача: Ужгородське ОУПФ України Закарпатської області, представник - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зарахування стажу роботи та призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 17 грудня 2018 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, яким просить суд зобов'язати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області включити позивачу в стаж роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу років з 01.09.1997 року по 15.07.1979 час навчання в Чернівецькому професійно технічного училищі залізничного транспорту, з 23.07.1979 року по 02.04.1981 року, робота слюсарем по ремонту рухомому складу пункту технічного огляду вагонного депо Ужгород, з 24.04.1981 по 29.04.1983 служба на лавах радянської армії, з 01.06.1983 по 18.06.1990 року, з 22. 12.1992 по 05.11.1999 рік робота слюсарем по ремонту вагонів, оглядачем вагонів, старшим оглядачем вагонів Чоп, старшим оглядачем вагонів по збереженню вагонного пункту технічного обслуговування вагонів Чоп. Всього 17 років 06 місяців 02 дні (при необхідному 12 років і шість місяців) на посадах, що дають право на отримання пенсії за вислугу років (при необхідному і 06 місяців) та при загальному трудовому стажі роботи 40 років 01 місяців і 25 днів станом на 05.12.2017 року, зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити почиваю пенсію за вислугу років з моменту виповнення позивачу 55 років, тобто з 05.12.2017 року або часу звернення за призначенням пенсії тобто з 06.12.2017 року та відшкодувати позивачу судовий збір у повному обсязі.

Ухвалою суду у відповідності до ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням комісії при Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області є безпідставним і не відповідає вимогам законодавства, а саме вимогам абз. 2 ч.1 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(в редакції на день виникнення правовідносин станом на 05.12.2017 року (далі закон), що і призвело до порушення права на пенсію за вислугу років згідно чинного законодавства України.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представником відповідача до суду було направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що у даному випадку відсутній предмет спору, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (із змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436) перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, оскільки до спеціального стажу не враховано період роботи на посаді старшого оглядача вагонів, оскільки вказана постанова не передбачена списком професій і посад робітників локомотивних бригад, що затверджений вищезгаданою постановою КМУ. В звязку з чим в переліку не передбачено зарахування до стажу що дає право на пенсію за вислугу років часу навчання та служба в армії, в звязку з чим просить провести розгляд справи за участі сторін, та відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав, вказаних у відзиві, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено що від 14.12.2017 року рішенням комісії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області згідно вкладки до протоколу № 50 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років»

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з п. а ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно записів у трудовій книжці позивач з 01.09.1997 року по 15.07.1979 час навчання в Чернівецькому професійно технічному училищі залізничного транспорту, з 23.07.1979 року по 02.04.1981 року, робота слюсарем по ремонту рухомому складу пункту технічного огляду вагонного депо Ужгород, з 24.04.1981 по 29.04.1983 служба на лавах радянської армії, з 01.06.1983 по 18.06.1990 року, з 22. 12.1992 по 05.11.1999 рік робота слюсарем по ремонту вагонів, оглядачем вагонів, старшим оглядачем вагонів Чоп, старшим оглядачем вагонів по збереженню вагонного пункту технічного обслуговування вагонів Чоп.

Відповідач зазначає, що посада старшого оглядача вагонів не передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затв. постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583 (далі Постанова № 583).

З таким твердженням суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до Національного класифікатора України «Класифікатор професій ДК 003:2010», затв. наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року № 327 на заміну ДК 003:2005, розділ 7 «Кваліфіковані робітники з інструментом» містить інформацію із загальним кодом 7233 «Механіки та монтажники сільськогосподарських та промислових машин» про професію із кодом 16269 оглядач вагонів та про професію із кодом 18540 слюсар з ремонту рухомого складу.

Обов'язковий додаток В Похідні слова до професій (професійних назв робіт) серед інших містить слово старший та 2 примітки, за якими похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії. Назви професій можуть бути розширені за потребою користувача термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у КП чи відповідних законодавчо-правових актах.

Постановою № 583 передбачені посади оглядачів вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Міністерством праці та соціальної політики України листом від 03.02.2011 року № 0132/0/14-11/036 надано розяснення, що якщо в переліки і Списки включені професії під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Таким чином дії відповідача щодо неврахування позивачу до спец стажу періодів роботи на посаді старшого оглядача вагонів є неправомірним.

Щодо зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, часу навчання та служби в армії, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 51 Закону № 1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятим на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Тобто, коли йдеться про зазначений вид пенсії, підраховується спеціальний стаж особи - сумарна тривалість трудової діяльності, яку виокремлено із загального трудового стажу з урахуванням роботи у певних галузях народного господарства, певних умовах праці, у визначених місцевостях чи природно-кліматичних умовах, за професіями чи посадами.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Така ж норма передбачена і ч.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.

Судом встановлено, що позивач 27.07.1979 року був прийнятий на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу пункту технічного огляду вагонного депо Ужгород та звільнений з цієї посади 02.04.1981 року, у зв'язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії з 02.06.1983 по 18.06.1990 рік , а потім з 22.12.1992 рік по 05.11.1999 рік робота на посаді слюсаря по ремонту вагонів, оглядачем вагонів, старшим оглядачем вагонів Чоп, старшим оглядачем вагонів по збереженню вагонного пункту технічного обслуговування вагонів Чоп.

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 55 Закону № 1788.

Крім того, військовим білетом № 4043747 підтверджується, що позивач дійсно проходив військову службу в період з 02.06.1983 по 18.06.1990 рік .

Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 55 Закону № 1788.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в червні 1979 року закінчив Чернівецьке професійно-технічне училище №4 за спеціальністю «оглядач ремонтувальник вагонів», а 23.07.1979 року був прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу ІV розряду пункту технічного обслуговування вагонів Чоп .

При цьому, перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців.

За таких обставин, відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до спеціального стажу час навчання, службу в армії та роботу старшим наглядачем вагонів, відтак незаконно прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Підсумовуючи викладене, на день вирішення справи по суті, враховуючи предмет і підстави позову по даній справі, права та інтереси позивача є порушеними.

Суд наголошує, що Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8036/17 було задоволено подібний адміністраивний позов та зараховано до стажу роботи навчання в професійно технічному училещі залізничного транспорту, робота слюсарем по ремонту рухомому складу пункту технічного обслуговування вагонів, службу в лавах радянської армії та зобов'язано відповідача призначити пенсіонеру пенсію за вислугу років.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 ч. 1 розподіл судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зарахування стажу роботи та призначення пенсії - задовольнити.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати позивачу стаж з 01.09.1997р. по 15.07.1979р. час навчання в Чернівецькому професійно технічного училищі залізничного транспорту, з 23.07.1979р. по 02.04.1981р., робота слюсарем по ремонту рухомому складу пункту технічного огляду вагонного депо Ужгород, з 24.04.1981р. по 29.04.1983р. службу в радянській армії, з 01.06.1983р. по 18.06.1990р. та з 22.12.1992р. по 05.11.1999р., робота слюсарем по ремонту вагонів, оглядачем вагонів, старшим оглядачем вагонів Чоп, старшим оглядачем вагонів по збереженню вагонного пункту технічного обслуговування вагонів Чоп, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з 05.12.2017 року.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., Закарпатська область, РНОКПП - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, буд. 2, м. Ужгород, 88017, код ЄДРПОУ - 40384233) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4