Справа № 705/5825/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2018 року

Київ

справа №705/5825/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17309/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Анцупової Т.О., Мороз Л.Л.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 8 грудня 2016 року (головуючий суддя - Годік Л.С.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року (головуючий суддя - Губська Л.В., судді: Оксененко О.М., Парінов А.Б.)

у справі № 705/5825/16-а за позовом ОСОБА_1 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - Управління ПФУ) про визнання протиправним рішення про відмову в призначеної пенсії за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Управління ПФУ про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати нарахувати та виплатити пенсію на підставах визначених законодавством, з дати його звернення, тобто з 17 червня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ним подані всі необхідні документи з підтвердженням його права на пенсію на пільгових умовах, з яких вбачається, що він працював на підприємстві з шкідливими умовами праці на посаді, визначеній Списком №2, що чітко визначено в його трудовій книжці, а відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Також ним були подані уточнюючі довідки з підприємства на якому він працював, в якій зазначено де він працював, в яких умовах, на якій посаді і в який період часу.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 8 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Управління ПФУ про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Управління ПФУ нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію на підставах, визначених пенсійним законодавством, починаючи з дня його звернення за отриманням пенсії на пільгових умовах, а саме з 17 червня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління ПФУ посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій ставить питання про їх скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначило, що оскільки за результатами проведеної роботи щодо перевірки обґрунтованості видачі пільгової довідки, виданої ВАТ «Уманська СПМК-2» встановлено, що підприємство згідно з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване за адресою: село Паланка, вулиця Леніна, 10 та з 20 квітня 2011 року знаходиться в стадії припинення за рішенням засновників. Однак, відповідно до листа Паланської сільської ради, за вказаною адресою знаходиться будинок культури, який на праві власності належить сільській раді. На території Паланської сільської ради ВАТ «Уманська СПМК-2» підприємницької діяльності не здійснює, рухоме майно, яке належить даному підприємству відсутнє. У зв'язку з неможливістю перевірити обґрунтованість видачі пільгової довідки, виданої ВАТ «Уманська СПМК-2» та підтвердити пільговий характер роботи первинними документами, зараховувати період роботи позивача в ВАТ «Уманська СПМК-2» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за зниженням пенсійного віку немає підстав.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Вирішуючи спір суди виходили з того, що 17 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Списку №2, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви додав необхідний перелік документів, зокрема, трудову книжку та уточнюючу довідку ВАТ «Уманська СПМК-2» від 18 лютого 2013 року № 48 про періоди роботи за Списком №2 з 22 липня 1992 року по 26 січня 2001 року та з 3 грудня 2003 року по 31 грудня 2009 року.

Листом від 25 липня 2016 року № 7894/06 Управління ПФУ повідомило позивача, що протоколом № 2016 від 25 липня 2016 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за Списком №2, який дає право на пенсію на пільгових умовах. Зарахувати в пільгову роботу періоди зазначені в уточнюючій довідці від 18 лютого 2013 року № 48, видану ВАТ «Уманською СПМК-2», про періоди пільгової роботи за Списком № 2 з 22 липня 1992 року по 26 січня 2001 року та з 3 грудня 2003 року по 31 грудня 2009 року неможливо, так як підприємство відсутнє за місцем реєстрації. Місцезнаходження підприємства та документації ВАТ «Уманською СПМК-2» невідомо.

Вважаючи вказане рішення протиправним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач на момент звернення до відповідача мав необхідний пільговий стаж на роботі з шкідливими умовами праці та досяг відповідного віку, що свідчить про набуття ним права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Пунктом 3 вказаного Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Також, згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з розділом ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, до професій, робота на якій дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, відносяться професії електрозварника та газозварника.

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» якого також передбачено посади електрозварників та газозварників.

Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, надані позивачем документи, зокрема, записи у трудовій книжці та уточнююча довідка, підтверджують, що позивач у період з 22 липня 1992 року по 26 січня 2001 року працював електрозварником в ВАТ «Уманська СПМК-2», а в період з 3 грудня 2003 року по 31 грудня 2009 року - газоелектрогазозварником, у зв'язку з чим стаж на зазначених роботах становить більше 14 років, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в призначенні пенсії, на відсутність підприємства, на якому позивач працював, за місцем реєстрації, суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали безпідставними, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 серпня 2016 року.

Оскільки інших доводів Управління ПФУ щодо відсутності підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не зазначило, то суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відмова Управління ПФУ у призначенні пенсії не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та порушує право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а рішення про відмову у призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Отже, суди попередніх інстанцій дослідивши обставини справи у своїй сукупності, дійшли правильного висновку, що на момент звернення до відповідача позивач мав необхідний пільговий стаж на роботі з шкідливими умовами праці та досяг відповідного віку, що свідчить про набуття ним права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 8 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду