Справа № 815/3083/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3083/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

представника позивача: Моісєєва Д.А., Свистової С.В.,

представника відповідача: Яковлєва А.В.,

представників третіх осіб: Твардовського О.В., Гєрбєя Д.А.,

Тімчишина С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М., Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Южненської міської ради Одеської області, Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішення від 21.12.2017 року № РВ-017 та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М., Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Южненської міської ради Одеської області, Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якому позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. від 21.12.2017 року № РВ-017;

зобов'язати Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області видати Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» витяг з державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0011.

Ухвалою від 27.06.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження.

10.07.2018 року (вх. № 19739/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

18.07.2018 року (вх. № 20745/18) представником - Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 26.07.2018 року за клопотанням представника позивача до матеріалів справи приєднано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 26.07.2018 року за клопотанням представника - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до матеріалів справи приєднано письмові пояснення.

Ухвалою від 26.07.2018 року Одеським окружним адміністративним судом за клопотанням представника позивача продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

31.07.2018 року (вх. № 22084/18) Державним кадастровим реєстратором Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

31.07.2018 року (вх. № 22085/18) Державним кадастровим реєстратором Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

20.08.2018 року (вх. № 24245/18) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 06.09.2018 року за клопотанням представника позивача до матеріалів справи приєднано клопотання про витребування письмових доказів.

В судовому засіданні 06.09.2018 року за клопотанням представника позивача до матеріалів справи приєднано письмові докази.

12.09.2018 року (вх. № 26775/18) представником Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

21.09.2018 року (вх. № ЕП/5291/18) представником - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до канцелярії суду подано клопотання про перенесення судового засідання.

Ухвалою від 24.09.2018 року Одеським окружним адміністративним судом застосовано до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та зупинено провадження у справі.

10.10.2018 року (вх. № 30074/18) представником - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до канцелярії суду подано лист про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

12.10.2018 року (вх. № 30355/18) представником - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до канцелярії суду подано лист про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою від 22.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом призначено судове засідання для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 25.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом продовжено зупинення провадження.

25.10.2018 року (вх. № 32017/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

13.11.2018 року (вх. № 34396/18) представником - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до канцелярії суду подано лист про приєднання електронних доказів.

Ухвалою від 19.11.2018 року Одеським окружним адміністративним судом призначено судове засідання для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

В судовому засіданні 22.11.2018р., ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання поновлено провадження у справ.

Ухвалою від 22.11.2018 року Одеським окружним адміністративним судом закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

26.11.2018 року (вх. № 36241/18) представником - Візирської сільської ради до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

29.11.2018 року (вх. № 36841/18) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

06.12.2018 року (вх. № 37816/18, № 37830/18) представником - Южненської міської ради Одеської області до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 17.12.2018 року за клопотанням представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до матеріалів справи приєднано письмові докази.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.12.2018р. Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" звернулось до Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 2,6 га, кадастровий номер :02:003:0011. Однак, 21.12.2017р. державним кадастровим реєстратором Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. прийнято рішення № РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: «індексно кадастрові карти перетин з ІКК не знайдено. Можливо об'єкт знаходиться поза зоною видимості чи інформація про ІКК відсутня». Позивач вважає рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. від 21.12.2017 року № РВ-017 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка площею 2,6 га, кадастровий номер :02:003:0011, яка знаходиться у користуванні позивача на праві постійного користування, фактично є сформованою, а відмова у наданні витягу з підстав, зазначених державним реєстратором в оскаржуваному рішенні, є необґрунтованою.

Від відповідача - Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. надійшов відзив на позовну заяву (т.1, а.с. 239- 241), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що за приписами чинного законодавства державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 р. Керуючись пунктами 70-85, 109-11 зазначеного Порядку, за результатами розгляду заяви Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" від 19.12.2017р. ЗВ-017 за допомогою програмного забезпечення державним реєстратором сформовано рішення від 21.12.2017 року № РВ-017 про відмову. Приймаючи рішення про відмову у внесенні відомостей (змін) до них до Державного земельного кадастру від 21.12.2017 року № РВ-017 Державний кадастровий реєстратор Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. діяв в межах Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 р.

Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відмова відповідача фактично обумовлена тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0011, яка знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний", на території Южненської міської ради фактично розташована на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, тому надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кодом КОАТУУ м.Южного неможливо. На думку Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, оскаржуване рішення не породжує у позивача виникнення, зміни прав чи обов'язків та не призводить до порушення його прав та законних інтересів (т.1, а.с. 85-92).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" Одеському окружному адміністративному суду.

Судом встановлено, що 19.12.2017р. (реєстраційний номер ЗВ-017) Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" через представника Свистову С. звернулось до Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, в якій, посилаючись на Порядок ведення державного земельного кадастру, просив виправити допущену та виправлену у документах, на підставі яких вносились такі відомості з них.

До заяви були додані: копія держакта серії НОМЕР_2 від 10.06.2009р., копія ідентифікаційного коду, довіреності та паспорта Свистової С.

21.12.2017р. рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за заявою Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" від 19.12.2017р. (реєстраційний номер ЗВ-017) з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: «індексно кадастрові карти перетин з ІКК не знайдено. Можливо об'єкт знаходиться поза зоною видимості чи інформація про ІКК відсутня

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI (далі - Закон № 3613).

Процедуру та вимоги щодо ведення ДЗК визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051(далі - Порядок № 1051).

З приводу статусу відомостей, які містяться у ДЗК, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 3613 визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ст. 3 Закону № 3613 ДЗК базується на таких основних принципах: обов'язковості внесення до ДЗК відомостей про всі його об'єкти; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до ДЗК виключно на підставі та відповідно до цього Закону; тощо.

Статус відомостей ДЗК встановлений ст. 20 Закону № 3613, згідно з якою відомості ДЗК є офіційними; внесення до ДЗК передбачених цим Законом відомостей про об'єкти ДЗК є обов'язковим.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1051 відомостями ДЗК є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Пунктом 12 Порядку № 1051 визначено, що відомості ДЗК є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

ДЗК ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях, що передбачено ч. 2 ст. 5 Закону № 3613 та п. 3 Порядку № 1051.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону № 3613 внесення відомостей до ДЗК та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Таким чином, відомості ДЗК є офіційними, а тому мають відповідати таким критеріям як повнота, об'єктивність і достовірність.

Земельна ділянка є одним з об'єктів ДЗК, що визначено ст. 10 Закону № 3613.

Закон № 3613 та Порядок № 1051 чітко визначають перелік відомостей про певну земельну ділянку, який міститься в ДЗК, а також джерело отримання цих відомостей.

Пунктом 67 Порядку № 1051 встановлено, що внесення відомостей (змін до них) до ДЗК здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону № 3613 та цього Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону 3613 відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в ч. 2 ст. 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави внесення відомостей до ДЗК визначені ст. 21 Закону № 3613.

Так, згідно з ч. 9 ст. 21 Закону № 3613 відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до ДЗК відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підпунктом 16 п. 24 Порядку № 1051 визначено, що до ДЗК вноситься інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Аналіз зазначених положень Закону № 3613 та Порядку № 1051 зумовлює висновок, що наявна у ДЗК інформація про власника земельної ділянки, зокрема про його прізвище, ім'я, по батькові, має відповідати даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон № 1952) визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єкти таких прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952 однією з загальних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 12 Закону № 1952 Державний реєстр прав, крім іншого, містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Абзацом 1 ч. 5 ст. 12 Закону № 1952 визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Державний акт на право приватної власності на землю є однією з підстав для державної реєстрації права власності, про що свідчить п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1952 записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою у програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому пп. «в» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. від 21.12.2017 року № РВ-017 прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст. 2 КАС України, в зв'язку з чим судом не встановлено підстав для визнання його протиправним та скасування, оскільки серед іншого суд зазначає, що предметом даної справи не є встановлення належності земельної ділянки певному користувачу чи власнику, що власне згідно позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 22 серпня 2018 року у справі № 806/945/17), Верховного Суду (постанова від 18 липня 2018 року у справі №2а-3391/10/1970) не є підсудним окружним адміністративним судам. В даному випадку суд лише досліджує правомірність дій державного кадастрового реєстратора відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру Одеської області.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області видати Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» витяг з державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0011, суд зазначає наступне.

Абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 установлено, що внесення відомостей до ДЗК здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку № 1051 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до ДЗК і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом № 3613 та цим Порядком.

Повноваження державного кадастрового реєстратора визначені ч. 4 ст. 9 Закону № 3613 та п. 6 Порядку № 1051.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 3613 та пп. 6 п. 6 Порядку № 1051 виправлення помилок у Державному земельному кадастрі належить до повноважень державного кадастрового реєстратора.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей ДЗК, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей, що визначено абз. 2 п. 5 Порядку № 1051.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону № 3613, абз. 4-5 п. 5 Порядку № 1051 втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Під втручанням у діяльність державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом № 3613 та цим Порядком.

Виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру, регламентовано ст. 37 Закону № 3613 та Порядком № 1051.

Згідно з п. 138 Порядку № 1051 помилками у ДЗК є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення ДЗК;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення ДЗК (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до ДЗК);

3) помилка, допущена у відомостях ДЗК внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти ДЗК, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях ДЗК, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях ДЗК внаслідок перенесення до ДЗК відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях ДЗК під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до ДЗК.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3613 визначено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення ДЗК, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 139 Порядку № 1051 у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки.

У повідомленні викладається суть виявлених помилок.

До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей.

Повідомлення разом з доданими до нього документами подається заінтересованою особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п. 140 Порядку № 1051 повідомлення про виявлення технічних помилок обліковуються шляхом їх реєстрації у ДЗК з присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати їх реєстрації та створенням їх електронних копій за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Повідомлення про виявлення технічних помилок реєструються в день їх надходження в порядку черговості.

Дата реєстрації повідомлень про виявлення технічних помилок у ДЗК вважається датою їх прийняття.

Згідно з п. 142 Порядку № 1051 розгляд повідомлення про виявлення технічної помилки та виконання за результатами його розгляду дій, передбачених п. п. 143-150 цього Порядку, здійснюються державним кадастровим реєстратором у день надходження такого повідомлення.

Відповідно до п. 143 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Згідно з п. 144 Порядку № 1051 якщо факт невідповідності відомостей ДЗК інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення ДЗК: 1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; 2) безоплатно виправляє допущену помилку (крім випадків, коли технічна помилка допущена не з вини органу, що здійснює ведення ДЗК); 3) письмово повідомляє не пізніше наступного дня про виправлення помилки заінтересованим особам за формою згідно з додатком 31 (у тому числі власників, користувачів земельних ділянок, а також третіх осіб, інтересів яких стосувалося виправлення помилок); 4) безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з ДЗК на заміну документа, в якому виявлено помилку.

Пунктом 146 Порядку № 1051 визначено, що виправлення технічної помилки здійснюється державним кадастровим реєстратором у ДЗК, витязі, довідці з ДЗК, викопіюванні з картографічних матеріалів ДЗК та всіх документах, які створюються під час ведення Державного ДЗК (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів).

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону № 3613 інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Згідно з п. 149 Порядку № 1051 якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості ДЗК відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, та не потребують виправлення у зв'язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах, державний кадастровий реєстратор повідомляє заявникові про відмову у виправленні вказаних у його повідомленні помилок із зазначенням причини відмови згідно з додатком 33.

Системний аналіз наведених вище положень Закону № 3613 та Порядку № 1051 дозволяє дійти висновку, що виправлення помилок у ДЗК належить до повноважень державного кадастрового реєстратора та здійснюється відповідно до вимог ст. 37 Закону № 3613 та Порядку № 1051.

Суд акцентує увагу, що приписами ст. 37 Закону № 3613 врегульовано правові підстави виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру.

Так, за приписами ч.ч.1-5 ст. 37 Закону № 3613, уразі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Позивачем не наведено та судом не встановлено, визначених Законом № 3613 підстав для виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру.

Вітак, вимоги позивача про зобов'язання Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області видати Державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» витяг з державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0011 не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, є безпідставними та суд відмовляє у їх задоволенні.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, що визначено ч. 1 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 39 Закону № 3613 визначено, що дії або бездіяльність державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, здійснюючи захист прав, свобод та інтересів фізичної особи від порушень з боку органу державної влади чи його посадової особи при здійсненні ними владних управлінських функцій, суд не вправі підміняти своїм рішенням рішення суб'єкта владних повноважень.

У зв'язку з цим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд акцентує увагу учасників справи, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб'єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Однак, оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №2а-3391/10/1970 (адміністративне провадження №К/9901/6187/18) неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Якщо виник спір про цивільне право, то подальше оспорювання права власності на спірні земельні ділянки не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності на земельні ділянки.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

Відтак, доводи учасників справи щодо наявності/відсутності права власності/користування на вищевказану земельну ділянку судом до уваги не беруться та не мають значення для вирішення спору, що розглядається в межах даної справи.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 14, 22, 139, 241, 242-244, абз. 2 ч. 4 ст. 245, 246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (місцезнаходження:вул. Берегова, 13, м. Южне, Одеська область, 65481; ) до Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (місцезнаходження: вул.. Центральна, 29, смт. Доброслав, Одеська область, 67500; ), Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гриб В.М. (місцезнаходження: вул.. Центральна, 29, смт. Доброслав, Одеська область, 67500), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (місцезнаходження: вул.. Канатна, 83, м. Одеса, 65107; ) ,за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Южненської міської ради Одеської області (місцезнаходження: пр.. Григорівського десанту, 18, м. Южне, 65481; ), Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (місцезнаходження: вул.. Олексія Ставніцера, 56, с. Визирка, 67543; ) про визнання протиправними та скасування рішення від 21.12.2017 року № РВ-017 та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.12.2018р.

Суддя О.М. Тарасишина

.