Справа № 658/3352/18
Суддя: Марків Т. А.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 658/3352/18
(провадження № 2-а/658/48/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м.Каховка Херсонської області

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ганжевої В.Г.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СР патрульної поліції Кам'янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги мотивовано тим, що 29 серпня 2018 року на підставі постанови інспектора СР патрульної поліції Кам'янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказуючи, що порушень не допускав (вимоги дорожнього знаку виконав, зупинившись на стоп-лінії), а відповідачем не дотримано порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення, позивач просив визнати протиправною оскаржувану постанову та скасувати її.

Відзив на позов не надходив.

В судове засідання позивач не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не зявився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності її учасників.

Судом встановлено, що на підставі постанови від 29 серпня 2018 року серії ДПО18 № 504530 інспектора СР патрульної поліції Кам'янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 (а.с. 5), ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, до нього застосоване стягнення штраф у розмірі 255 грн. (далі постанова).

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 29 серпня 2018року о 18.09 год. водій керуючи вище зазначеним автомобілем порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а саме не зупинив авто перед знаком.

Так, зазначена постанова не містить повного викладу суті адміністративного правопорушення, а саме відсутніє зазначення місця вчинення вказаного адміністративного правопорушення, нормативно-правовий акт, який порушив ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 2.3 розділу 2, п. 8.2, п. 8.2-1 розділу 8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 Жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або Державтоінспекції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача субєкта владних повноважень, що відповідає ч. 2 ст. 77 КАС України.

При цьому, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст.ст. 278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку субєкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Суд вважає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

В судовому засіданні не спростовано обґрунтованість позиції ОСОБА_1 про те, що він зупинився на стоп-ліній, виконавши вимогу дорожнього знаку, відповідач не довів правомірності своїх дій та рішення.

За вказаних обставин суд не може визнати оскаржувану постанову законною, вбачає безумовні підстави для її скасування та, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 284 КУпАП, для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 242, 243 246, 286 КАС України,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до інспектора СР патрульної поліції Кам'янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 (адреса місця служби: м. Кам'янець-Подільське Хмельницької області, вул. Довга, 1) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову інспектора СР патрульної поліції Кам'янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 29 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків