Справа № 285/4655/18
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4655/18

провадження у справі № 2-а/0285/113/18

21 грудня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП ОСОБА_3 відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову начальника СРПП ОСОБА_3 серії ДПО18 №838488 від 03.12.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оспорюванню постановою начальника СРПП ОСОБА_3 від 03.12.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 122 КУпАП, за невиконання вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), а саме за те, що позивач, керуючи автомобілем по вул. Войковій у м. Новограді-Волинському, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу. Позивач вказав, що він працює на посаді водія у ОСОБА_3 міському споживчому товаристві та 03.12.2018 року відповідно до подорожнього листа, керуючи автомобілем роботодавця, розвозив товар по торговим обєктам, з власниками яких укладені відповідні договори поставки. Так, позивач підїхав до торгівельного павільйону по вул. Войковій, який розташований біля приміщення автовокзалу, та з метою розвантаження товару, здійснив зупинку. Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Іншого способу (підїзду) доставити товару у вищезазначений торговий обєкт не існує через таке розташування. Позивач дав пояснення інспектору поліції, що тимчасова зупинка транспортного засобу здійснена з метою розвантаження товару до торгового обєкту, однак це до уваги працівником поліції прийнято не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав його необґрунтованості. Пояснив, що позивач, у порушення вимог п. 15.9 ПДР, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження вказаних обставин надав фотокопію місця зупинки транспортного засобу, яким керував позивач. Крім того, зазначив, що на позивача було накладено адміністративне стягнення саме за недотримання останнім вимог п. 15.9 ПДР щодо зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а не за зупинку в межах дії заборонного знаку «Зупинку заборонено», передбаченого п. 3.34 ПДР, а тому правило передбачене вказаним пунктом ПДР щодо можливості зупинки транспортного засобу з метою розвантаження вантажу, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія в ОСОБА_3 Міському споживчому товаристві, про що сторони в судовому засіданні не заперечували.

Відповідно до договору поставки від 1 січня 2013 року Новоград-Волинське Міське споживче товариство здійснює поставку товарів приватному підприємцю ОСОБА_4 за місцем здійснення господарської діяльності вул. Шевченка, 45д у м. Новограді-Волинському (приміщення автовокзалу м. Новограда-Волинського) (а.с. 20).

Відповідно до подорожнього листа вантажного автомобіля та товарно-транспортних накладних від 03.12.2018 року водій споживчого товариства ОСОБА_1 здійснював доставку товарів до обєктів торгівлі (а.с. 4, 5).

Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №838488 від 03.12.2018 року, якою встановлено, що 03.12.2018 року о 15год. 58 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом FIAT 2441, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Войковій у м. Новограді-Волинському, у порушення п. 15.9 ПДР здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається з наданої відповідачем фотокопії місця зупинки, позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу При цьому, біля місця зупинки автомобіля позивача розташований дорожній знак «зупинку заборонено».

Відповідно до підпункту «г» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Разом з тим, відповідно до вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР «зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявні в матеріалах докази та встановлені судом обставини свідчать про те, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо зупинки позивачем транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що не відповідає вимогам підпункту «г» пункту 15.9 ПДР.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні сторони не заперечували, що зупинка транспортного засобу, яким керував позивач, була обумовлена необхідністю розвантажити товар до обєкту торгівлі.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

ОСОБА_5 юстиції України від 06.03.2018 №8887/4408-33-18/11.2.2 розяснено, що чинними нормами КУпАП не визначено поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, суд приходить до висновку, що при обранні стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, поліцейським не було враховано особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не завдало значних збитків суспільним або державним інтересам, прав та свобод інших осіб не порушило.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак враховуючи особу порушника та обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що правопорушення є малозначним, а тому слід застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до частини 1 статті 284 КпАП по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1; про закриття справи. Частиною 2 цієї статті передбачено, що постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при оголошенні усного зауваження. Отже, при застосуванні звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння необхідно дотримуватися вимог частини 2 статті 284 КпАП про обовязковість прийняття рішення про закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову поліцейського необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 122, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ДПО 18 № 838488 від 3 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень скасувати.

Провадження у справі закрити у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 22 грудня 2018 року.

Суддя Т.Б. Сташків