Справа № 755/12091/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Карпушової О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі - Позивач, ГУ ДМС в м. Києві) звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 (далі - Відповідач, Наєм Самсуджджаман) про:

- прийняття рішення про примусове видворення з території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5;

- затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 строком на шість місяців.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13.08.2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 22.11.2018 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 289, 296 КАС України, а саме - Апелянтом пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини поважними визнані не були.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Апелянт отримав 03.12.2018 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог даної ухвали Відповідачем до суду 12.12.2018 року направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яка обґрунтована тим, що, по-перше, Наєм Самсуджджаман не був присутній у судовому засіданні, а представника та перекладача до участі у справі не залучалося, відтак суть оскаржуваного рішення Відповідачем не роз'яснювалася, по-друге, відразу після розгляду справи ОСОБА_5 направлено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України», у зв'язку з чим лише 25.10.2018 року зміг звернутися за правничою допомогою та лише 13.11.2018 року представником останнього було отримано підтвердження від клієнта щодо подання апеляційної скарги, по-третє, право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права.

Надаючи оцінку наведеним доводам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, оскаржуване рішення суду було постановлено 13.08.2018 року у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_5, його представника - ОСОБА_3 та перекладача - Алама Назмула. Копію повного тексту даного рішення було отримано Відповідачем 13.08.2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою останнього з підписом перекладача (а.с. 32). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції було 23.08.2018 року. Проте апеляційну скаргу подано до відділення поштового зв'язку 14.11.2018 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Доводи представника Відповідача про відсутність ОСОБА_5 у судовому засідання суду першої інстанції, його представника та перекладача, як було встановлено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, що, у свою чергу, свідчить про нещирість висловлювань та доводів про необізнаність Відповідача про результати розгляду справи в суді першої інстанції. Крім того, як вже було підкреслено в ухвалі від 22.11.2018 року, жодних пояснень щодо того, чому саме 25.10.2018 року Наєм Самсуджджаман звернувся за правничою допомогою не наведено. При цьому, подання апеляційної скарги 14.11.2018 року відбувалося поза межами десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення й у випадку, якщо за наданням правової допомоги Відповідач звернувся 25.10.2018 року.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску Наємом Самсуджджаманом строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва. Інших доводів поважності причин пропуску строку Апелянтом не зазначено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 289, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати викладені у заяві громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення причини - неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_5 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Карпушова