Справа № 659/1082/18
Суддя: Панкєєв В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 659/1082/18
Номер провадження 2-а/659/14/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.12.2018 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області в складі судді В.М.Панкєєва, при секретарі судових засідань Чернякової Н.С., з участю представника позивача за договором адвоката ОСОБА_2, представника Нижньосірогозького ВП Лукянова О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нижні Сірогози Херсонської області судову справу № 659/1082/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 на постанову поліцейського СРПП Нижньосірогозького РП Лукянова О.Д. серії НК № 049414 від 16 жовтня 1918 року відносно позивача ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «а» правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, та обранню стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень,

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області зі скаргою на постанову поліцейського СРПП Нижньосірогозького РП Лукянова О.Д. серії НК № 049414 від 16 жовтня 1918 року відносно позивача ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «а» правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, та обранню стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Позивач не погоджується з прийнятим поліцейським СРПП Нижньосірогозького РП Лукяновим О.Д. рішенням, який звинуватив його у порушенні вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, відповідно до якого посвідчення водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на право керування транспортним засобом відповідної категорії. ОСОБА_4 стверджує, що 16 жовтня 2018 року транспортним засобом не керував, а керував автомобілем його знайомий, який був у нього з ранку в гостях. Вони вживали алкогольні напої, та близько 15 години саме його знайомий, їздив до магазину, а він сам в цей час знаходився вдома, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Коли товариш приїхав з магазину ОСОБА_4 вийшов у двір щоб закрити ворота, але був затриманий співробітниками поліції та доставлений до відділу поліції на службовому автомобілі для складення протоколу. Працівник поліції Лукянов О.Д. склав адміністративний протокол та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач стверджує, що викладені у адміністративному протоколі та постанові обставини правопорушення не відповідають дійсності, з вказаних причин прохав скасувати постанову поліцейського СРПП Нижньосірогозького РП Лукянова О.Д. від 16 жовтня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення правил дорожнього рух, а справу - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_2 прохали адміністративний позов задовольнити з тих підстав, що хоча відповідно до постанови Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 25 липня 2017 року позивач ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП правопорушення, та позбавлений водійського посвідчення терміном на 1 рік, з невідомих причин водійське посвідчення у нього не вилучалося, до правоохоронного органу з метою вилучення водійського посвідчення його не викликали, тому 16 жовтня 2018 року він мав водійське посвідчення, а отже не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 126 ч. 4 КУпАП, де відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, оскільки відсутній склад вказаного правопорушення.

Адвокат ОСОБА_2 також звернула увагу, що норми ст. 321 КУпАП в даному випадку не діють, оскільки обчислення строків позбавлення спеціальног8о права стосуються лише судноводіїв, відношення до водіїв транспортних засобів не мають, тому навіть якби у позивача було вилучене водійське посвідчення за постановою суду, 25 липня 2018 року річний термін позбавлення водійського посвідчення скінчився, тому позивач не вважається особою, яка керувала транспортним засобом, будучи позбавленою водійського посвідчення.

Представник Нижньосірогозького ВП Каховського ВП Лукянов О.Д. у судовому засіданні не визнав позовних вимог ОСОБА_4, прохав відмовити у задоволенні позову, посилаючись на норму ст. 321 КУпАП, де строк позбавлення спеціального права в разі ухилення особи від здачі посвідчення, обчислюється з дня здачі або вилучення такого документу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали судової справи, та справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 по ст. 126 ч. 4 КУпАП № 686, суд прийшов до висновку, що дійсно станом на 16 жовтня 2018 року позивача ОСОБА_4 не можна було визнавати таким, що він був позбавлений водійського посвідчення, оскільки відповідно до постанови Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 25 липня 2017 року позивач ОСОБА_4 дійсно був визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП правопорушення, відносно нього було обрано стягнення про позбавлення його водійського посвідчення терміном на 1 рік, вказаний термін стік 25 липня 2018 року. У судовому засіданні також знайшло підтвердження, що обране судом стягнення щодо позбавлення ОСОБА_4 водійського посвідчення на протязі року залишилося не виконаним, позивач посвідчення не здав, воно у нього не вилучалося. За таких обставин виключається притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності по ст. 126 ч. 4 КУпАП. В діях водія ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якого є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цьому, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП. Представник Нижньосірогозького ВП Лукянов О.Д. на надав доказів того, що ОСОБА_4 на момент перевірки не мав при собі або не пред'явив для перевірки посвідчення водія.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад передбаченого ст. 126 ч. 4 КУпАП правопорушення, а отже, не вчиняв зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, тому застосоване до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 16 жовтня 2018 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог. Тому, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», ч. 1 ст. 8, п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст.126, ч.1 ст. 222, ст. 251, ст. 252, ст. 280, 321 КУпАП, ст. 74, ч. 6 ст. 78, ч. 1 та ч. 2 ст. 77, п. 2 ч. 1 ст. 241, ч.1-ч. 2 ст. 243, ст. 244-245, ст. 246, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Нижньосірогозького РП Лукянова О.Д. серії НК № 049414 від 16 жовтня 1918 року відносно позивача ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та обранню стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 гривень.

В іншій частині позову відмовити

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі оголошення судом вступної та резолютивної частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Панкєєв В. М.