Справа № 2340/4178/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року справа № 2340/4178/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області Нечаєнко Тетяни Андріївни про визнання дій неправомірними, нечинним листа та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області Нечаєнко Тетяни Андріївни (18008, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 18), в якому позивач просить:

- визнати в преюдиційному порядку неправомірні, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, дії відповідачів при підготовці чорти що від 04.09.2018, а саме чорти що незаконним;

- зобов'язати відповідачів відізвати чорти що і направити позивачу вибачення за вилитий бруд.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. від 22.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що йому випадково стало відомо про наявність листа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області від 14.09.2018 №06-06-1956, зміст якого на його думку містить неправдиві і фальсифіковані відомості та факти щодо відсутності справи №25 відносно позивача і наявність висновку про отримання позивачем трудового каліцтва, яке не пов'язане з виробництвом. Таким чином позивач просить суд скасувати вищевказаний документ із зобов'язанням відповідача направити йому вибачення за вилитий бруд.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області позов не визнало та проти його задоволення заперечило, з підстав того, що лист від 14.09.2018 №06-06-1956 не є рішенням (нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень, тому не може бути оскаржено до окружного адміністративного суду і не адресований позивачу. Крім того, інформація, що наведена у вказаному листі від 14.09.2018 №06-06-1956 встановлена рішеннями судів у справах за позовами ОСОБА_1 до Фонду. Також відповідач 1 зазначив, що начальник юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області Нечаєнко Т.А. не може бути відповідачем у вказаній справі, оскільки не виконує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області надіслало до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області лист від 14.09.2018 №06-06-1956, в якому зазначило, що відповідачем у повному обсязі виконано рішення суду та зважаючи на те, що на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017, якою скасовано постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2017 про скасування штрафів ДВС, управлінням подано касаційну скаргу по якій судом касаційної інстанції 15.05.2017 відкрито касаційне провадження, тому відповідач просив розглянути питання відстрочення або зупинення виконавчого провадження зі стягнення штрафів до розгляду касаційної скарги Верховним Судом та прийняття ним рішення по суті.

Крім того, у вказаному листі відповідач вказав, що заява ОСОБА_1 від 13.11.2001 розглянута, а справа №25 на ОСОБА_1 ніколи на заводилась, оскільки його заява була зареєстрована 13.11.2001 під №25 і знаходиться у справі №12052, тобто №25 - це номер заяви, а не справи. Також відповідач зазначив у вказаному листі про відсутність права ОСОБА_1 на відшкодування, що підтверджується висновком МСЕК №117 від 27.10.2008, згідно якого йому встановлена 2 група інвалідності, що не пов'язана з виробництвом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушенні в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави ( частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, лист управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області від 14.09.2018 №06-06-1956, який адресований відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актом застосування норм права та не встановлює конкретні приписи, звернені до окремої особи-позивача у вказаній справі.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до окружного адміністративного суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер, натомість, оскаржуваний ОСОБА_1 лист від 14.09.2018 №06-06-1956 не породжує обов'язкових юридичних наслідків для нього.

Між тим, звертаючись з даним позовом позивач не вказав, яким чином діями відповідачів щодо надіслання до органу ДВС листа із проханням розглянути питання щодо відстрочення або зупинення виконавчого провадження - порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо скасування листа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області від 14.09.2018 №06-06-1956.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Таким чином, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області у відповідності до наданих як боржнику виконавчого провадження прав та обов'язків звернулось до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із листом від 14.09.2018 №06-06-1956, яким повідомило по повне виконання рішення та із вимогою розглянути питання відстрочення або зупинення виконавчого провадження зі стягнення штрафів до розгляду касаційної скарги Верховним Судом та прийняття ним рішення по суті.

Отже, у задоволенні позовної вимоги позивача щодо визнання в преюдиційному порядку неправомірні, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, дії відповідачів при підготовці чорти що від 14.09.2018 та відізвати чорти що - також необхідно відмовити.

Посилання позивача на те, що зміст вищевказаного листа містить неправдиві і фальсифіковані відомості та факти щодо відсутності справи №25 відносно позивача і наявність висновку про отримання позивачем трудового каліцтва, яке не пов'язане з виробництвом - не приймається судом до уваги, оскільки вищевказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 по справі №823/800/17 та копією довідки МСЕК №117 від 27.10.2008 (згідно якого позивачу встановлена 2 група інвалідності від трудового каліцтва, що не пов'язана з виробництвом).

Крім того, у задоволенні позовної вимоги позивача щодо зобов'язання відповідачів направити позивачу вибачення за вилитий бруд також слід відмовити, оскільки положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено права окружного адміністративного суду зобов'язувати суб'єкта владних повноважень направляти фізичним особам вибачення.

Разом з цим, необґрунтованим є твердження відповідача про те, що начальник юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області Нечаєнко Т.А. не може бути відповідачем у вказаній справі, оскільки не виконує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції, з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 2 цього Закону визначено, що державний службовець під час виконання посадових обов'язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов'язки.

Оскільки начальник юридичного відділу Нечаєнко Т.А. є посадовою (службовою) особою в державному органі - управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, тому вона може виступати відповідачем у вказаній справі.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш