Справа № 559/2219/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3979/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року (рішення ухвалено у м. Дубно судом у складі головуючого судді Ралець Р. В., повний текст рішення виготовлений 21 листопада 2018 року) у справі № 559/2219/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради № 59 від 05.10.2014 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн;

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що 03.09.2018 близько обідньої пори він не продавав алкогольний напій «Блек Джек» неповнолітньому, оскільки в його магазині алкогольний напій такої марки відсутній. Працівникам поліції апелянт дав можливість переконатись, що даного алкогольного напою в нього на вітрині і на складі немає, останній був реалізований 28.10.2017.

Суд першої інстанції, як вважає апелянт, не взяв до уваги довідку директора школи ОСОБА_2 від 04.10.2018, відповідно до якої учні 9-А класу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 03.09.2018 знаходились на навчанні за розкладом до 13:05 год, з приміщення школи під час навчання не відлучались

Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції від 20 листопада 2018 року та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

На апеляційну скаргу адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дубенської міської ради подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рапортом старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Дубенского відділу поліції ГУНП в Рівненській області Вжос М. М. зафіксовано факт продажу ОСОБА_1 03.09.2018 близько 14:00 год в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», в АДРЕСА_1, алкогольного напою «Блек Джек», ємністю 0,5 л, неповнолітньому ОСОБА_7

05.09.2018 вищевказаним інспектором складено протокол про вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

05.10.2018 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради винесена постанова № 59, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за порушення частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що заперечення позивача про відсутність обставини та події правопорушення повністю спростовані поясненнями свідків, тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення вимог частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийнята відповідачем обґрунтовано.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар).

Згідно статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», продавець пива (окрім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (окрім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виник сумнів щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Згідно з частиною 1 статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, які, зокрема, передбачені частиною другою статті 156 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 відповідає вказаним вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради № 59 від 05.10.2018 винесена з дотриманням вимог передбачених статтями 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення накладено в межах санкції частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з врахуванням вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Порушень при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність оскарженої постанови не встановлено.

Щодо твердження апелянта про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом Вжос М. М. від 03.09.2018, рапортом ОСОБА_8 від 03.09.2018, поясненнями ОСОБА_7 від 05.09.2018, поясненням ОСОБА_5 від 05.09.2018, поясненням ОСОБА_9 від 05.09.2018, поясненням ОСОБА_10 від 03.09.2018, поясненням ОСОБА_11 від 03.09.2018, поясненням ОСОБА_12 від 12.09.2018.

Щодо твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відповідь директора школи ОСОБА_2 від 04.10.2018, із змісту якого видно, що 03.09.2018 учні 9-А класу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились на навчанні за розкладом до 13:05 год, з приміщення школи під час навчання не відлучались, слід зазначити наступне.

Вищевказана довідка не суперечить фактам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.09.2018, оскільки згідно даного протоколу позивач продав неповнолітньому алкогольний напій 03.09.2018 близько 14 год.

Згідно статті 72 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів видно, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року у справі № 559/2219/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський