Справа № 820/1505/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.

11 грудня 2018 р. Справа № 820/1505/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В с т а н о в и л а:

02.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- стягнути з відповідача Державної екологічної інспекції України (подалі - ДЕІ України) на його користь недоотриманий середній заробіток у розмірі 97.902,31 грн. за період з 13.05.2016 року по 20.11.2017 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що в порушення вимог законодавства про працю при виконанні судових рішень щодо виплати йому середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання судового рішення, відповідачем не враховано положення постанов Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2017 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та № 15 від 18.01.2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів», згідно з якими з 01.05.2016 року та з 01.01.2017 року підвищено посадові оклади державних службовців.

Заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях ДЕІ України зазначає, що середній заробіток працівника визначається відповідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (подалі - Порядок № 100) та відповідно обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідач вказує, що позивачу правомірно обчислений середній заробіток на підставі довідки від 01.06.2016 року про його заробітну плату за останні два календарні місяці роботи перед звільненням, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 238,02 грн. Зазначений розмір середньоденної заробітної плати також встановлений судовим рішенням по справі № 820/2691/16, що має преюдиційне значення у цій справі.

Також відповідач зазначає, що оплата праці начальника ДЕІ України у Полтавській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_1 здійснювалась ДЕІ у Полтавській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року (рішення у повному обсязі виготовлено 21.06.2018 року) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Порядку № 100, у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Суд визначився, що з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року та № 15 від 18.01.2017 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 повинна була становити з дати звільнення (13.05.2016 року) по 31.12.2016 року - 502,19 грн/день, а з 01.01.2017 року по дату поновлення на посаді (20.11.2017 року) - 521,60 грн/день. Відтак, ДЕІ України повинна була відшкодувати на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання судового рішення всього у розмірі 188.587,93 грн.

Зважаючи на ту обставину, що фактично на користь позивача стягнуто середній заробіток у розмірі 90.685,62 грн., суд задовольнив його позовні вимоги та стягнув з ДЕІ України недоотриманий середній заробіток у розмірі 97.902,31 грн. за період з 13.05.2016 року по 20.11.2017 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач ДЕІ України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість та незаконність судового рішення, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, окрім наведеного у відзиві на позов, відповідач зазначає, що постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці», Порядку № 100 та помилкового для обрахування розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача виходив не із середньоденної, а із середньомісячної заробітної плати, не виключивши із розрахунку виплати, які не підлягають урахуванню відповідно до розділу ІІІ Порядку № 100.

При цьому, відповідач вказує, що з огляду вирішене судовими рішеннями питання щодо стягнення на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та час затримки у поновленні на роботі, провадження у цій справі підлягає закриттю.

Також скаржник зазначає, що ДЕІ України здійснюється оплата праці персоналу виключно центрального апарату в межах відповідного фонду оплати праці. Оплата праці позивача здійснювалась Державною екологічною інспекцією у Полтавській області.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Переглянувши судове рішення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДЕІ України підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 317 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого &?к; &? ; працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (ст. 236 КЗпП України).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року у справі № 820/2691/16, що набрала законної сили 02.08.2016 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Голови Державної екологічної інспекції України Заїка А.М. про визнання незаконним та скасування наказу, поновлені на посаді, стягнення коштів.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано наказ ДЕІ України № 172-о від 13.05.2016 року про звільнення позивача з посади начальника ДЕІ у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13.05.2016 року за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника ДЕІ у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13.05.2016 року; з ДЕІ України стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період: з 13.05.2016 року по 02.06.2016 року в розмірі 3332,28 грн.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року (далі - Порядок № 100).

З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулось 13.05.2016 року середня заробітна плата позивача обчислювалася з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за березень в розмірі 10.235,07 грн. та квітень 2016 року в розмірі 10.235,07 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 року по справі № 820/5002/16 за позовом ОСОБА_1 стягнуто з ДЕІ України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року, за період з 03.06.2016 року по 21.02.2017 року у розмірі 43.319,64 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 року по справі № 820/1650/17 за позовом ОСОБА_1 стягнуто з ДЕІ України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року, за період з 22.02.2017 року по 12.06.2017 року у розмірі 17.613,48 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 року по справі № 820/3153/17 за позовом ОСОБА_1 стягнуто з ДЕІ України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року, починаючи з 13.06.2017 року по 20.11.2017 року у розмірі 26.420,22 грн.

Пунктом 2 Порядку № 100, зокрема, визначено, що у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.

У разі, коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Колегія суддів зазначає, що заробітна плата згідно з чинним законодавством складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Усі ці складові заробітної плати мають певну питому вагу в загальній сумі заробітної плати. Якщо відбувається зміна (збільшення, зменшення) питомої ваги складових заробітної плати шляхом скасування певних виплат, що призводить до збільшення питомої ваги окладів, або збільшенням частки основної заробітної плати (окладів) та зменшенням частки інших виплат, то відбувається зміна структури заробітної плати.

Колегія суддів зауважує, що позивач ОСОБА_1 не надав судам доказів, які б посвідчували ту обставину, що в структурі заробітної плати начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області у 2016 та 2017 роках відбулись зміни.

Абзацами 1 та 2 п. 10 Порядку № 100 установлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Департамент заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України в листі від 09.07.2018 року № 1188/0/101-18 повідомив, що коефіцієнт, на який необхідно прокоригувати виплати, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати відповідно до п. 10 Порядку № 100, розраховується шляхом ділення окладу (тарифної ставки), встановленого працівникові у штатному розписі після підвищення, на оклад (тарифну ставку), встановлений працівникові у штатному розписі до підвищення.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні штатні розписи Державної екологічної інспекції у Полтавській області після підвищення (якщо таке відбулось) окладу начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області у зв'язку з введенням в дію урядових актів: постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 і постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2018 року № 15.

Пунктом 1 розділу 1 «Загальні положення» Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року № 312, зареєстрованого в Мінюсті України 04.09.2017 року за № 1080/30948, установлено, що Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Згідно із п.п. 12-15 означеного Положення інспекції діють на підставі положень, що затверджуються відповідно до цього Положення Головою Держекоінспекції п. 12).

Держекоінспекція утримується за рахунок державного бюджету.

Чисельність державних службовців та працівників Інспекції затверджує Голова Держекоінспекції в межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держекоінспекції.

Структура Інспекції затверджується Головою Держекоінспекції за погодженням із Міністром екології та природних ресурсів.

Штатний розпис та кошторис Інспекції затверджуються Головою Держекоінспекції (п. 13).

Інспекції утворюються, ліквідовуються, реорганізовуються Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра екології та природних ресурсів у порядку, передбаченому статтею 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (п. 14).

Інспекція є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, емблему, власні бланки, рахунки в органах Казначейства (п. 15).

Із матеріалів справи вбачається, що посада начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області передбачена в штатному розписі Державної екологічної інспекції у Полтавській області на 2016 рік, затвердженого 10.02.2017 року Головною Державної екологічної інспекції України. Одночасно керівником ДЕІ України затверджений фонд заробітної плати цієї установи (а.с. 8).

Отже заробітна плата начальнику Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області виплачується не ДЕІ України, в штатному розкладі якої відсутня означена посада, а Державною екологічною інспекцією у Полтавській області. Відтак, саме ця установа повинна відповідати за позовом ОСОБА_1

За приписами ст. 48 КАС України ("Заміна неналежної сторони") якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 3 ст. 48). Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48). Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 48). Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч. 7 ст. 48).

Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо заміни неналежної сторони - Державної екологічної інспекції України на належну - Державну екологічну інспекцію у Полтавській області .

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині &? ; &?л; є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За приписами частини 4 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ДЕІ України, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Колегія суддів не вважає за доцільним надавати оцінку іншим аргументам апеляційної скарги особи, що не повинна відповідати за позовом.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 90, 126, 139, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Постанова у повному обсязі складена і підписана 21 грудня 2018 року.