Справа № 171/2323/18
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2323/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області:

у складі головуючої - судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання - Харченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Апостолове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської служби безпеки дорожнього руху Нікопольського взводу поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Болюбаша Ярослава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольського взводу поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Болюбаша Ярослава Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 862139 від 24.10.2018 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 08.11.2018 року він отримав по пошті постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, яка була винесена капралом поліції Болюбашем Я.С. 24.10.2018 року. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.122 КУпАП та п.п.8.7, 7.3.5 Правил дорожнього руху, що полягає у проїзді автомобіля на жовтий сигнал світлофора і дана подія відбулася на перехресті вулиці Героїв Чорнобиля та проспекту Трубників в м.Нікополь 24.10.2018 року о 17.50 год. ОСОБА_1 дійсно цього дня приблизно о 17.30 год. в м.Нікополь їхав на автобусі по маршруту Дніпро - Апостолове, перевозив пасажирів, його зупинив працівник поліції. Перевіривши документи поліцейський запитав у водія його контактні дані та відпустив. При ОСОБА_1 постанова про адміністративне правопорушення не складалася, яке правопорушення він скоїв ОСОБА_1 не знає.

Вважає вищезазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та просить її скасувати, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 12.11.20018 року дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 у Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області витребувано оригінал або належним чином засвідчену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №862139 від 24.10.2018 року відносно ОСОБА_1 та відео фіксацію подій від 24.10.2018 року з нагрудної камери працівника поліції.

13.12.2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку з ненаданням доказів відповідачем, до Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області повторно направлено ухвалу суду від 22.11.2018 року про витребування доказів.

21.12.2018 року позивач та представник позивача в судове засідання для розгляду даної справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав заяву згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити (а.с.28).

Відповідач в судове засідання для розгляду даної справи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та повісток на офіційну електронну адресу (а.с. 16), копію ухвали отримав, відзиву до суду не надав, будь-яких заяв до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позовну заяву до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області подано 09.11.2018 року (а.с.1).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 09.11.2018 року щодо оскарження постанови від 24.10.2018 р., яку отримав поштою 08.11.2018 року (а.с.7,8) не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 862139 від 24.10.2018 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги позивача в частині закриття провадження по справі, така вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.284 КУпАП, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить вирішувати в тому випадку коли було безпосередньо відкрито вказану справу, тому, суд вважає, що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 77, 159, 229, 241-246, 255, 268,286,295,297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейської служби безпеки дорожнього руху Нікопольського взводу поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Болюбаша Ярослава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№ 862139 від 24.10.2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 грудня 2018 року.

Суддя Л. І. Кодрян