Справа № 823/2323/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2323/18 Суддя першої інстанції: Тимошенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Черкаській області від 29 березня 2018 року № 00374057, № 000384057, № 000394057, № 000404057.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що працівники податкового органу перед початком фактичної перевірки не надали копії наказу та направлення на її проведення. Також позивач посилається на те, що закон розмежовує поняття «фальсифіковані алкогольні напої» та «алкогольні напої», у зв'язку з чим виявлену під час перевірки рідину податковий орган повинен був віднести до одного із зазначених видів напоїв. Скаржник обґрунтовує вимоги апеляційної скарги також тим, що відповідач не дотримався порядку відбору зразків рідини для дослідження. Крім того позивач зазначає, що надані нею під час проведення фактичної перевірки пояснення є неналежними доказами, оскільки були відібрані з порушенням прав, гарантованих Конституцією України.

Головне управління ДФС в Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначило, що фактичну перевірку було проведено з дотриманням вимог Податкового кодексу України. Також відповідач зазначив, що виявлені під час фактичної перевірки порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» підтверджуються актом перевірки від 19 лютого 2018 року, поясненнями позивача та протоколом випробувань ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «ЗЛАТОГОР» від 27 лютого 2018 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що Головне управління ДФС в Черкаській області провело фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, результати якої оформлені актом від 19 лютого 2018 року.

На підставі вказаного акту перевірки відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року:

- № 000374057, яким за порушення вимог ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосований штраф у розмірі 17000 грн 00 коп.;

- № 000384057, яким за порушення вимог ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосований штраф у розмірі 17000 грн 00 коп.;

- № 000394057, яким за порушення вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосований штраф у розмірі 17000 грн 00 коп.;

- № 000404057, яким за порушення вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосований штраф у розмірі 17000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання їх протиправними і скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем реалізовано пляшку слабоалкогольного напою «Ром Кола» без придбання відповідної ліцензії, а також у невстановленому місці зберігалась прозора рідина з характерним запахом спирту, що є підставою для застосування штрафу, передбаченого абз.абз. 5, 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн 00 коп.

Під час проведення фактичної перевірки було встановлено факт реалізації пляшки слабоалкогольного напою «Ром Кола» без придбання відповідної ліцензії.

Відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_2 не заперечує.

Здійснення фактичного продажу ФОП ОСОБА_2 слабоалкогольного напою «Ром Кола» актом фактичної перевірки від 19 лютого 2018 року та письмовими поясненнями позивача від 19 лютого 2019 року, засвідчені копії яких приєднані до матеріалів справи.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 просить не приймати зазначені пояснення як належний доказ, оскільки працівники податкового органу не роз'яснили їй право відмовитися від надання пояснень. На думку позивача, в даному випадку необхідно було застосувати по аналогії права ч. 4 ст. 87 КПК України.

Зазначена норма права у сукупності з п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України передбачає, що отримані показання чи пояснення від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Колегія суддів вважає зазначені доводи позивача необґрунтованими, адже Кримінальний процесуальний кодекс України визначає порядок кримінального провадження, яке у даному випадку не здійснюється.

Порядок оцінки доказів судом під час розгляду і вирішення адміністративних справ визначений у ст. 90 КАС України. Необхідність у застосуванні під час розгляду справи адміністративної юрисдикції положень Кримінального процесуального кодексу України за аналогією - відсутня.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № 000374057 є законним.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 29 березня 2018 року № 000374057, № 000384057 та № 000394057 стало те, що Головне управління ДФС в Черкаській області під час проведення фактичної перевірки виявило у приміщенні магазину «Уют» прозору рідину з характерним запахом спирту в пластикові тарі об'ємом 5 літрів в кількості 3 штук та 1 об'ємом 3 літри, загальним об'ємом 18 літрів. Зазначені алкогольні напої були не марковані марками акцизного податку та розлиті в тару, не передбачену Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно з протоколом випробувань ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «ЗЛАТОГОР» від 27 лютого 2018 року показник вмісту спирту в зазначеній рідині знаходився у межах показника для горілок із спирту.

У зазначеному протоколі вказано, що об'єкт випробування був наданий представником ФОП ОСОБА_2

Щодо рідини з характерним запахом спирту позивач під час фактичної перевірки надала письмові пояснення, у яких зазначила, що алкогольні напої, які знайшли у житловій частині будинку, були придбані для святкування ювілею племінника, а не для продажу.

Натомість в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 зазначає, що виявлена в ході перевірки рідина є не алкогольним напоєм, а теплоносієм, призначеним для радіаторів опалення та зберігалася в житловому будинку, а не в приміщенні магазину.

Оцінивши надані позивачем пояснення у сукупності з письмовими доказами, які були надані відповідачем, а саме - актом фактичної перевірки від 19 лютого 2017 року та протоколом випробувань від 27 лютого 2018 року, колегія суддів прийшла до висновку про те, що виявлена під час перевірки рідина є саме алкогольним напоєм.

Також колегія суддів враховує, що працівники Головного управління ДФС в Черкаській області, згідно з наказом від 13 лютого 2017 року № 279 та актом від 19 лютого 2017 року, проводили фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 за місцем здійснення господарської діяльності - у магазині «Уют» за адресою: Черкаська обл., Шполянський р-н, АДРЕСА_1.

Зазначені обставини виключають можливість виявлення працівниками алкогольних напоїв у житловому будинку ОСОБА_2

У відповідності до абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовується штраф у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 грн 00 коп.

Положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 11 вказаного Закону передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об'ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Як раніше зазначалося, виявлені під час перевірки алкогольні напої знаходилися у пластиковій тарі та були не марковані марками акцизного податку, що є порушенням зазначених вимог Закону.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає застосування штрафу за зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв, а також алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та з використанням тари, що не відповідає вимогам. На думку позивача, визнавши алкогольні напої фальсифікованими, податковий орган мав право застосувати штраф виключно за зберігання таких напоїв. Натомість відповідач одночасно застосував штраф, передбачений за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та з використанням іншої тари, ніж передбачена законом.

Аналіз абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» вказує на те, що до суб'єкта господарювання може бути застосований штраф у разі, зокрема, зберігання саме фальсифікованих алкогольних напоїв.

Також вказана норма передбачає накладення штрафу за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та у невідповідній тарі. Застосування вказаних санкцій не залежить від того, чи є такі алкогольні напої фальсифікованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що Головне управління ДФС в Черкаській області правомірно винесло податкові повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № 000374057, № 000384057 та № 000394057.

Доводи позивача про те, що їй до початку перевірки не були вручені копія наказу про призначення перевірки та направлення для її проведення також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з актом від 19 лютого 2018 року № 1/23-00-40-02/1, що складений працівниками відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копія наказу від 13 лютого 2018 року № 279 була пред'явлена та вручена позивачу, проте ознайомитися із направленнями на перевірку від 14 лютого 2018 року № 33 та № 34 уповноважена особа ФОП ОСОБА_2 відмовилася.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 29 серпня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк