Справа № 0440/6259/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Справа № 0440/6259/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан Дніпро" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролан Дніпро" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2), в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного правління ДФС в Дніпропетровській області № 642100/41648610 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2018 року; рішення № 871132/41648610 від 06.08.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 16.07.2018 року; рішення № 871130/41648610 від 06.08.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 20.07.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 1 від 31.03.2018 року, № 2 від 16.07.2018 року та № 3 від 20.07.2018 року, згідно квитанцій № 1 від 03.04.2018 року та від 27.07.2018 року накладні було отримано, але реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Всі первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства були подані до податкового органу. Вказані документи повністю підтверджують реальність господарських операцій, за результатами яких складено податкові накладні, які надіслано для реєстрації. Також, в рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних вказано як підставу для відмови ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити), тобто, не вбачається конкретної підстави відмови, а тому рішення, прийняті відповідачем є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
18 жовтня 2018 року від представника Державної фіскальної служби України надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній вказав, що рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.04.2018 року № 642100/41648610, від 06.08.2018 року № 871132/41648610 та від 06.08.2018 року № 871130/41648610 прийняті комісією регіонального рівня. Також відповідач вказав, що дії по реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями, в які не допускається будь-яке втручання, при цьому рішення суду є самостійною підставою для реєстрації податкової накладної, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
19 жовтня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача Державної фіскальної служби України, в якій було зазначено, зокрема, що у разі встановлення в судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органи влади. Блокування податкової накладної не звільняє постачальника від обов'язку показати податкові зобов'язання за такою податковою накладною в декларації з ПДВ, а покупець, в свою чергу, не має права на податковий кредит. Право на податковий кредит за заблокованою накладною покупець отримає після того, як податкова накладна буде зареєстрована.
01 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на позовну заяву, в якому було зазначено, що рішення від 11.04.2018 року № 642100/41648610, від 06.08.2018 року № 871132/41648610 та від 06.08.2018 року № 871130/41648610, якими було відмовлено у реєстрації податкових накладних № 3 від 04.04.2018 року та рішення від 25.04.2018 року № 665047/24612305, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2018 року, № 2 від 16.07.2018 року та № 3 від 20.07.2018 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийняті через ненадання позивачем копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 0440/6259/18.
08 листопада 2018 року від представника позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій було підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що позивачем були надані до податкового органу всі первинні документи на підтвердження господарських операцій, які є достатніми для реєстрації податкових накладних, при цьому комісією не наведено документів, надання яких надало б можливість прийняти податкові накладні.
Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 0440/6259/18 до судового розгляду по суті.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представники відповідачів про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини не явки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Агролан Дніпро" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 09.10.2017 року.
Основним видом діяльності позивача є Код КВЕД 01.63 Післяурожайна діяльність.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи між ТОВ «Агролан Дніпро» та Селянським (Фермерським) господарством «Зелений Гай» укладено договір про надання послуг № 04/01-18 від 04.01.2018 року.
У відповідності до вимог Договору, ТОВ «Агролан Дніпро» зобов'язується за завданням Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» надати останньому автотранспортні послуги, допоміжні послуги щодо вирощування сільськогосподарських культур, розвантажно-навантажувальні послуги, послуги зі зберігання ТМЦ.
На виконання умов вказаного Договору ТОВ «Агролан Дніпро» було виконано допоміжні послуги щодо вирощування сільськогосподарських культур, а саме внесення мінеральних добрив, обробка ґрунту та посів насіння соняшнику на площі 51,9 га Селянському (Фермерському) господарству «Зелений Гай», за актом надання послуг № 5 від 31.03.2018 року на суму 19 618,20 грн. в т.ч. ПДВ 20% 3 269,70 грн., у зв'язку з чим була виписана податкова накладна № 1 від 31.03.2018 року та виставлений рахунок на оплату № 5 від 31.03.2018 року.
Послуги були виконані Трактором МТЗ-82.1, який знаходиться у користуванні ТОВ «Агролан Дніпро» згідно Договору позички № 09/11-7 від 09.11.2017 року. Для роботи трактора 30.03.2018 року між позивачем та ТОВ «Фортуна-КР» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 13, за яким ТОВ «Фортуна-КР» зобов'язується поставити позивачу нафтопродукти, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати Товар на умовах договору. Вказане підтверджується видатковою накладною № 88 від 30.03.2018 року на суму 105 316,00 грн., платіжним дорученням № 2 від 03.04.2018 року на суму 105 316,00 грн., рахунком на оплату № 92 від 30.03.2018 року на суму 105 316,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № 40 від 30.03.2018 року обліковим листом № 1 тракториста-машиніста від 31.03.2018 року.
Також, ТОВ «Агролан Дніпро» було виконано послуги допоміжні щодо вирощування сільськогосподарських культур, а саме внесення мінеральних добрив, обробка ґрунту та посів насіння соняшнику на площі 67,3 га Селянському (Фермерському) господарству «Зелений Гай», за актом надання послуг № 17 від 16.07.2018 року на суму 85 605,60 грн. в т.ч. ПДВ 20% 14 267,60 грн., у зв'язку з чим була виписана податкова накладна № 2 від 16.07.2018 року.
Послуги були виконані Трактором МТЗ-82.1, який знаходиться у користуванні ТОВ «Агролан Дніпро» згідно Договору позички № 09/11-7 від 09.11.2017 року.
Крім того, ТОВ «Агролан Дніпро» було виконано вантажні послуги, а саме перевезення зернових до місця призначення, які належать Селянському (Фермерському) господарству «Зелений Гай», за актом надання послуг № 18 від 20.07.2018 року на суму 52 416,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 8 736,00 грн. та виставлений рахунок на оплату № 16 від 20.07.2018 року на суму 52 416,00 грн., у зв'язку з чим була виписана податкова накладна № 3від 20.07.2018 року.
Послуги були виконані транспортним засобом марки МАЗ 533603, 2006 р.в., номерний знак АЕ 5754 НК, причіп № АЕ2444 ХО, який знаходиться у ТОВ «Агролан Дніпро» в користуванні згідно Договору позички від 08.11.2017 року.
Оплата послуг була здійснена за платіжними дорученнями: № 41 від 25.07.2018 року на суму 38 400,00 грн.; № 42 від 26.07.2018 року на суму 39 350,00 грн.; № 50 від 02.08.2018 року на суму 60 271,60 грн.
Так, згідно із подорожнім листом № 04/07/01 вантажного автомобіля від 04.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено мін добриво; згідно із подорожнім листом № 05/07/01 вантажного автомобіля від 05.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить товарно-транспортна накладна № 05/07 від 05.07.2018 року та приймальний акт № 846 від 06.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 07/07/01 вантажного автомобіля від 07.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено посівний матеріал; згідно із подорожнім листом № 08/07 вантажного автомобіля від 08.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить приймальний акт № 852 від 08.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 09/07 вантажного автомобіля від 09.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить товарно-транспортна накладна № 09/07 від 09.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 10/07 вантажного автомобіля від 10.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить приймальний акт № 855 від 10.07.2018 року, № 856 від 11.07.2018 року та товарно-транспортна накладна № 10/07 від 10.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 12/07 вантажного автомобіля від 12.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить товарно-транспортна накладна № 12/07 від 12.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 14/07 вантажного автомобіля від 14.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить товарно-транспортна накладна № 14/07 від 14.07.2018 року та приймальний акт № 833 від 15.07.2018 року, приймальний акт № 878 від 13.07.2018 року; згідно із товарно-транспортною накладною № 16/07 від 16.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, що також підтверджується приймальним актом № 889 від 16.07.2018 року; згідно із подорожнім листом № 17/07 вантажного автомобіля від 17.07.2018 року до Селянського (Фермерського) господарства «Зелений Гай» було поставлено пшеницю, про що також свідчить товарно-транспортна накладна № 17/07 від 17.07.2018 року та приймальний акт № 893 від 18.07.2018 року.
Крім того, ТОВ «Агролан Дніпро» було надано обліковий лист № 5 тракториста-машиніста, з якого вбачаються витрати палива по транспортному засобу.
З приводу відповідності дизельного палива надано сертифікат відповідності дизельного палива та паспорт № 54 дизельного топлива ДТ-З-К5 від 08.01.2018 року.
На виконання п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «Агролан Дніпро» було виписано податкову накладну № 1 від 31.03.2018 року, податкову накладну № 2 від 16.07.2018 року та податкову накладну № 3 від 20.07.2018 року.
Вказані податкові накладні доставлені до Державної фіскальної служби України, документи прийнято, реєстрацію зупинено, що підтверджено відповідними квитанціями № 1.
Підставами для зупинення реєстрації податкових накладних вказано, що обсяг постачання товару/послуги 01.61, 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
Після зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «Агролан Дніпро» подано до податкового органу пояснення з відповідними первинним документами щодо наявності підстав реєстрації податкових накладних № 1 від 31.03.2018 року, № 2 від 16.07.2018 року та № 3 від 20.07.2018 року. Зазначене відповідачем-1 не спростовано та підтверджується матеріалами справи.
Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення: № 642100/41648610 від 11.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2018 року, № 871132/41648610 від 06.08.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 16.07.2018 року, № 871130/41648610 від 06.08.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 20.07.2018 року.
Вказані рішення вмотивовані не наданням платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними даними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами п. 201.7 ст. 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Положенням п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, який був чинним на момент виникнення правовідносин щодо податкової накладної №1 від 31.03.2018 року були затверджені Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені .
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 117).
Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний у квитанції № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію ризиковості.
Однак, в даному випадку, відповідачем не надані до суду належні та допустимі докази необхідності зупинення реєстрації податкових накладних.
Згідно п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 15 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Позивачем було подано відповідні письмові пояснення стосовно факту виписки податкових накладних з наданням первинних документів до пояснень, що не спростовано відповідачем-1.
Однак, відповідачем-1 в рішеннях № 642100/41648610 від 11.04.2018 року, № 871132/41648610 від 06.08.2018 року та № 871130/41648610 від 06.08.2018 року не було вказано та/або підкреслено жодного конкретного документу, який був не наданий відповідачу. Таких доказів до суду також надано не було.
Крім того, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, запитів щодо недостатності документів для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не направляв, таких доказів до суду не надано.
Слід врахувати, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів.
Таким чином, слід дійти висновку, що посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів та за умови не наведення та не надання комісією доказів того, що позивачем не надано конкретних первинних документів, свідчить про протиправність таких рішень відповідача-1.
З урахуванням наведеного, відповідачем-1 не доведено правомірності та обґрунтованості винесення рішень, що є предметом оскарження з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Стосовно позовної вимоги про зобов'язаня ДФС України зареєструвати податкові накладні № 1 від 31.03.2018 року, № 2 від 16.07.2018 року та № 3 від 20.07.2018 року, складені ТОВ «Агролан Дніпро», суд зазначає наступне.
Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.
У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.
Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень за межами перевірки за названими критеріями.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
За приписами ст. 245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.
З системного аналізу вищевказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Підпунктом 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що Єдиний реєстр податкових накладних ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електроном вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, якими, зокрема, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні.
Також, слід зазначити, що за приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на комісію обов'язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про наявність правових підстав для зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані ТОВ «Агролан Дніпро» податкові накладні № 1 від 31.03.2018 року, № 2 від 16.07.2018 року та № 3 від 20.07.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому, абз. 2 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан Дніпро" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного правління ДФС в Дніпропетровській області № 642100/41648610 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2018 року; рішення № 871132/41648610 від 06.08.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 16.07.2018 року; рішення № 871130/41648610 від 06.08.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 20.07.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19.12.2018 року.

Суддя Н.В. Боженко