Справа № 759/10097/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_3 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та відзиви на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 16.10. 2001 року по 30.12.2013 року проходив службу в ГУ МВС України в Київській області. Наказом від 24.12.2013 року № 963ос його було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ.

12.02.204 року на підставі довідки до акту медико-соціальної експертної комісії та свідоцтва про хворобу ОСОБА_3 встановлена 3 група інвалідності, пов'язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ України, на період з 03.02.2014 року по 01.03.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону «Про міліцію» ОСОБА_3 виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

09.02.2016 року, в результаті повторного огляду та на підставі акту огляду МСЕК №220 від 09.02.2016 року, ОСОБА_3 встановлена ступінь втрати професійної працездатності 70% та призначено 2 групу інвалідності безтерміново через захворювання, отримане в період виконання службових обов'язків.

В лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ МВС України в Київській області із заявою про виплату одноразової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності, однак листом від 03.03.2017 року йому було відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової допомоги з посиланням на те, що з моменту первинного встановлення інвалідності пройшло два роки.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, звернувся з вказаним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку від 21.10.2015 року № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.7 Порядку від 21.10.2015 року №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає відповідні документи за місцем служби.

МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ (п.11 Порядку №850).

Проаналізувавши наведені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850.

Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату допомоги працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення. За наслідками розгляду такого висновку МВС України повинно прийняти рішення про виплату одноразової допомоги або про відмову у проведенні такої виплати.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено можливості повернення документів без прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що відповідачем не прийнято жодного рішення за результатами розгляду матеріалів позивача. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії МВС України по поверненню матеріалів є протиправними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», а тому відмова відповідача у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.