Справа № 0240/2447/18-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 0240/2447/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

11 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: Гавриша Л.І.,

представника відповідача: Лисої Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" з 01 жовтня 2017 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, відповідач посилається на те, що ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на позивача не поширюється через відсутність факту проходження дійсної строкової служби під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів відповідача та зазначив про те, що громадяни з числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні з іншими військовослужбовцями.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , та є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, що підтверджується вкладкою до посвідчення № НОМЕР_2 , категорії 1.

Згідно з довідкою МСЕК №000439 з 20.03.2008 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Ступінь втрати професійної працездатності складає 50 відсотків, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК.

Відповідно до довідки Теплицького районного військового комісаріату №415 від 06.07.1999 року ОСОБА_1 , 1952 року народження, призвано на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.07.1986 року по 08.12.1986року в зону відчуження.

Згідно з архівною довідкою Управління Прикарпатського військового округу №24/11934 від 12.04.1993 року ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_3 (Буда-Варовичі) виконував задачі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у період з 29.07.1986 року по 04.11.1986 року.

13.06.2018 року позивач звернувся до Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно з ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом №39-Г-02 від 26.06.2018 року Гайсинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що в період участі в ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи він виконував військовий обов`язок при проходженні зборів, а не під час проходження дійсної строкової служби.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний у складі військової частини, до позивача застосовуються положення ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII) Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 - застосовується з 01.10.2017) пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 15 листопада 2017 р. № 851 доповнено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пунктом 9-1, згідно з яким за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до примітки до ст.10 Закону № 796-XII до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_4 (а.с.16-19) ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 11.11.2018 року по 04.01.1974 року.

Згідно з архівною довідкою Управління Прикарпатського військового округу №24/11934 від 12.04.1993 року ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_3 (Буда-Варовичі) виконував задачі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у період з 29.07.1986 року по 04.11.1986 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивач отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок чого йому встановлено інвалідність ІІІ групи, є військовослужбовцем у розумінні Закону № 796-XII, брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 29.07.1986 року по 04.11.1986 року, як військовозобов`язаний, призваний на спеціальні збори.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в ухвалах від 08.05.2018 у справі №820/1148/18 та від 21.05.2018 у справі №816/1159/18 дійшов наступних висновків:

"Частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби".

Відповідно до ст.8 Закону СРСР "О всеобщей воинской обязанности" від 12 жовтня 1967 року № 1950-VII в редакції, що діяла в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: "Солдаты, матросы, сержанты и старшины, проходящие действительную военную службу в пределах сроков, установленных настоящим Законом, считаются состоящими на действительной срочной военной службе, а проходящие действительную военную службу сверх установленных Законом сроков - состоящими на действительной сверхсрочной военной службе".

Колегія суддів виходить з того, що строковість військової служби передбачає загальнообов`язковість та можливість пройти вказаний вид служби лише один раз протягом визначеного законодавством строку з метою набуття військово-облікової спеціальності, тобто у випадку позивача - це період з 11.11.2018 року по 04.01.1974 року.

З урахуванням наведеного встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної надстрокової військової служби.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 21 грудня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.