Справа № 817/1290/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1715/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

від третьої особи - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особи без самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: ОСОБА_4; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 08 год. 30 хв. 25.07.2018р. м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 25.07.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

10.05.2018р. позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Банк Михайлівський» щодо невнесення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку № 3802, відкритого на ім'я ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, у розмірі 190670 грн. 08 коп.; зобов'язати відповідача ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку № 3802, відкритого на ім'я ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, у розмірі 190670 грн. 08 коп. (а.с.4-8).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невнесення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомостей стосовно рахунку № 3802, відкритого на ім'я ОСОБА_3, у розмірі 190670 грн. 08 коп.; зобов'язано відповідача ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку № 3802, відкритого на ім'я ОСОБА_3, у розмірі 190670 грн. 08 коп. (а.с.134-145).

Не погодившись із винесеним судом рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.154-157).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що дії відповідача по перевірці договорів (правочинів) здійснювалися в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В даному випадку дії ОСОБА_1 особи Фонду повністю відповідають нормам ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.215 ЦК України, оскільки було проведено перевірку правочинів та виявлено правочини (у тому числі договори), які є нікчемними в силу закону.

Також встановлено, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно банку діяла постанова № 917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», затв. Правлінням Національного банку України /НБУ/ 22.12.2015р., у відповідності до якої на підставі норм ст.ст.7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», ст.ст.66, 67, 73, 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність», глав 3, 5 розділу І та глави 12 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затв. постановою Правління НБУ № 346 від 17.08.2012р., встановлено факт здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних, встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

27.04.2016р. постановою Правління НБУ № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПAT «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Під час перевірки ОСОБА_1 особою Фонду було виявлено, що ПAT «Банк Михайлівський» уклав з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договір відступлення прав вимоги № 2 від 19.05.2016р. Вказаний договір стосується переходу прав грошової вимоги, тобто, є договорами факторингу.

Згідно з умовами цього договору ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язалось відступити банку належні йому права вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені із юридичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги в сумі, зазначеній в Реєстрі основних договорів, протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного реєстру.

В той же день, 19.05.2016р. банк та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» уклали Реєстр основних договорів до договору відступлення № 2, відповідно до якого банк придбав права вимоги за одним договором купівлі-продажу цінних паперів на суму 181060378 грн. за ціною 180966027 грн. 90 коп.

19.05.2016р. о 14 год. 10 хв. банком проведено бухгалтерську проводку та зараховано кошти на рахунок ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» у загальній сумі 180966027 грн. 90 коп. як оплата за договором відступлення права вимоги № 2 від 19.05.2016р.

Цього ж дня банком здійснювались й інші аналогічні кредитні операції з юридичними особами, зокрема, з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на суму НОМЕР_2 грн. 25 коп.

Враховуючи положення постанови НБУ № 295/БТ від 27.04.2016р. сума кредитних операцій з юридичним особами станом 19.05.2016р. не могла перевищувати 128291771 грн. 21 коп., тоді як банком укладено правочин з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на суму 180966027 грн. 90 коп.

Таким чином, банком порушені обмеження, що накладені постановою № 917/БТ (із врахуванням постанови № 295/БТ) в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених із ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договорів відступлення прав вимоги.

За рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», на підставі нікчемного правочину, а саме договору відступлення № 2, в день перерахування коштів, вказане товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам.

Разом з тим, фактичного перерахування грошових коштів як на рахунки юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб, не відбувалось - операції проводились шляхом здійснення відповідних проводок в балансі банку, за відсутності грошових коштів в такій кількості на рахунках фінансових компаній в ПАТ «Банк Михайлівський», що підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі № 826/15961/16 та рішенням господарського суду Вінницької обл. від 14.12.2017р. по справі № 902/950/17, яке підтверджене рішенням Рівненського апеляційного господарського суду від 06.02.2018р.

Окрім цього, судом зроблено висновок, що підставою для невключення позивача до переліку вкладників є нікчемність правочину, а саме: перерахування грошових коштів фінансовою компанією на рахунок позивача. Однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників банку у зв'язку з тим, що позивачем укладено договір позики з фінансовою компанією без участі банку, як повіреного.

Договори позики № 980-053-000210684 від 25.03.2016р. та № 980-053-000202387 від 11.03.2016р. є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», які по своїй природі не є вкладами згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані 19.05.2016р. на рахунок позивача на підставі нікчемних правочинів, не підлягають виплаті.

Таким чином, суд порушив вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та неправомірно прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківських фінансових установ (ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр»), де банк (ПАТ «Банк Михайлівський») не виступав повіреним за відповідним договором.

Отже, суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, обставинам справи, не вирішив, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин і не застосував норми права, які регулюють дані правовідносини.

Позивачем ОСОБА_3 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.189-204).

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, 31.07.2015р. між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладений договір банківського рахунку № 980-053-000000647 «Поточний рахунок Ощадний», за умовами якого ПАТ «Банк Михайлівський» відкриває клієнту на його ім'я поточний рахунок № 3802 в гривні для зберігання грошей і здійснює його розрахункове касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта (а.с.11).

Як вбачається із довідки про стан рахунку позивача № 3802, станом на 19.05.2016р. на останньому знаходились кошти в сумі 190670 грн. 08 коп. (а.с.12-15).

11.03.2016р. між позивачем та небанківською фінансовою установою ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладений договір № 980-053-, згідно з умовами якого небанківською фінансовою установою ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» залучено від позивача кошти в загальному розмірі 95925 грн. Відповідно до умов п.1.2 цього договору контрагент повертає грошові кошти та відсотки позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» № 3802.

25.03.2016р. між позивачем та небанківською фінансовою установою ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладений договір № 980-053-000210684 «Капітал+», згідно з умовами якого небанківською фінансовою установою ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» залучені від позивача кошти у розмірі 93000 грн. Відповідно до умов п.1.2. цього договору контрагент повертає грошові кошти та відсотки позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» № 3802 (а.с.42-44).

19.05.2016р. здійснено дострокове повернення коштів на поточний рахунок позивача відповідно до зазначених договорів, включаючи відсотки за користування грошовими коштами, що підтверджується довідкою про стан рахунку № 3802 від 11.04.2018р., наданою ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно вказаної довідки зарахування 19.05.2016р. коштів на рахунок позивача № 3802 від ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в сумі 95925 грн. та 566 грн 11 коп., ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» в сумі 93000 грн. та 1178 грн. 97 коп., є нікчемним правочином в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом за № ЗГ/64 від 10.04.2018р. відповідач повідомив позивача про те, що за результатами аналізу поданих ним документів договір № 980-053-000210684 від 25.03.2016р. укладений позивачем безпосередньо з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного. Отже, вказаний договір не відповідає вимогам Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб'єктним складом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Водночас, 27.04.2016р. постановою Правління НБУ № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПAT «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам (а.с.74-76, 77-79).

На підставі рішення НБУ № 14/БТ від 23.05.2016р. «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 від 23.05.2016р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

ОСОБА_1 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_5

13.06.2016р. виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016р. до 22.07.2016р. включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ № 124-рш від 12.07.2016р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016р. до 12.07.2018р. включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_5 з 13.07.2016р. до 12.07.2018р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування № 1702 від 01.09.2016р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким всі повноваження ліквідатора банку делеговано ОСОБА_6 з 05.09.2016р.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.01.2017р. ОСОБА_1 особою Фонду призначено ОСОБА_7 В подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018р. ОСОБА_7 звільнено від виконання обов'язків та відкликані раніше делеговані йому повноваження, а ОСОБА_1 особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_2, якому з 09.02.2018р. делеговані повноваження, визначені п.п.4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п.4 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 4452-VI від 23.02.2012р. «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, відповідно до ст.26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пп.3 ч.1 ст.2 вказаного Закону).

Згідно зі ст.27 названого Закону уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

ОСОБА_1 особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Пунктами 2 та 3 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затв. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

З наведеного у сукупності вбачається, що Перелік, який складається уповноваженою особою, та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних, осіб па підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який, надалі, у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У свою чергу, уповноваженою особою Фонду до вказаного Переліку не було включено позивача, що підтверджено під час судового розгляду.

Підставою для невключення позивача до вищевказаного Переліку є те, що операції на банківському рахунку позивача, які мали місце 19.05.2016р., мають ознаки нікчемності, про що позивача повідомлено належним чином.

За приписами ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (ч.3 ст.38 названого Закону).

На підтвердження наявності ознак нікчемності операцій (трансакцій) з переказу коштів, здійснених 19.05.2016р. ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» і ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідачем наголошено на тому, що ПAT «Банк Михайлівський» уклав з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договір відступлення прав вимоги № 2 від 19.05.2016р. Вказаний договір стосується переходу прав грошової вимоги, тобто, є договорами факторингу.

Згідно з умовами цього договору ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язалось відступити банку належні йому права вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені із юридичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги в сумі, зазначеній в Реєстрі основних договорів, протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного реєстру.

В той же день, 19.05.2016р. банк та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» уклали Реєстр основних договорів до договору відступлення № 2, відповідно до якого банк придбав права вимоги за одним договором купівлі-продажу цінних паперів на суму 181060378 грн. за ціною 180966027 грн. 90 коп.

19.05.2016р. о 14 год. 10 хв. банком проведено бухгалтерську проводку та зараховано кошти на рахунок ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» у загальній сумі 180966027 грн. 90 коп. як оплата за договором відступлення права вимоги № 2 від 19.05.2016р.

Цього ж дня банком здійснювались й інші аналогічні кредитні операції з юридичними особами, зокрема, з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на суму НОМЕР_2 грн. 25 коп.

Разом з тим, наведені договори стосується відступлення права вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені між ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та іншими юридичними особами (а.с.80-82).

Натомість, у розглядуваному випадку позивачем укладено з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договори позики, які не містять жодних посилань на вищевказані договори; також зв'язок цих договорів з договорами позики, що були укладені з участю позивача, відповідачем не доведений.

Разом з тим, згідно довідки про стан рахунку № 3802 від 11.04.2018р. нікчемними визнано не правочини, а транзакції, що мали місце 19.05.2016р.; також у такій довідці є відсутнім жодне обґрунтування визнання вказаних операцій нікчемними.

В той же час, встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. у справі № 826/15961/16 обставини щодо здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» операцій, які призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, не є такими, які стосуються позивача (а.с.94-106).

Зокрема, такі операції стосувалися залучення ПАТ «Банк Михайлівський» грошових коштів у позику для ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» від фізичних осіб шляхом укладення банком договорів з фізичними особами, де банк виступав повіреним ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» і діяв на підставі договору доручення. Договір № 980-053-000210684 від 25.03.2016р. укладений між позивачем та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» без участі ПАТ «Банк Михайлівський», в якості повіреного.

В справі № 826/15961/16 суд встановив, що списання з рахунку ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та зарахування на рахунки фізичних осіб грошових коштів відбулось за рахунок укладення між ПАТ «Банк Михайлівський», ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договорів про відступлення права вимоги, в тому числі договору № 2 від 19.05.2016р., за яким ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» відступило ПАТ «Банк Михайлівський» право вимоги за договором купівлі-продажу цінних паперів, що укладений з ТзОВ «Старкепітал». Разом з тим, предметом вказаних угод не були і не могли бути договори, укладені між фізичними особами та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», в яких останній виступав позичальником (тобто боржником, а не кредитором), позаяк за правилами ч.1 ст.520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Грошові кошти з рахунку ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», що відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», на рахунок позивача в цьому ж банку фактично не перераховувались не з зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а в зв'язку з відсутністю грошових коштів в необхідній кількості на кореспондентському рахунку ПАТ «ОСОБА_8.

Позивач жодним чином не був задіяний до правочинів, які вчинялися ПАТ «Банк Михайлівський» з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та іншими юридичними особами, не міг на них ні вплинути, ні змінити. Аналогічним чином, позивач не був наділений жодними правами у правовідносинах, які стосувалися здійснення ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» переказу грошових коштів на його рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», натомість виступав лише одержувачем таких коштів, а виконавцем відповідної транзакції був саме банк.

Саме по собі виконання ПАТ «Банк Михайлівський» транзакції по зарахуванню коштів на рахунок позивача, відповідно до укладеного з ним договору банківського рахунку, не може кваліфікуватися як нікчемний правочин, оскільки жодним чином не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, операції щодо переказу грошових коштів в загальній сумі 94178 грн. 97 коп. на рахунок позивача, здійснені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016р., не можуть вважатися нікчемними.

Під час розгляду справи відповідач обґрунтовував свою позицію також тою обставиною, що спірні операції на рахунку позивача збільшили обсяг гарантованої Фондом суми грошових коштів, оскільки останні здійснені у період дії обмежень, встановлених постановою Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами, а тому з укладенням такого договору було завдано шкоди державі.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення НБУ про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження.

Отже, постанова Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Постановою Правління НБУ № 295/БТ від 27.04.2016р. передбачено погодження графіку погашення небанківськими установами (зокрема, ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр») коштів, залучених від фізичних осіб. Отже, фактично операції з переказу коштів на рахунок позивача, які мали місце 19.05.2016р., виконані на реалізацію умов постанови Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами, а не на їх порушення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про те, що грошові кошти, які 19.05.2016р. надійшли на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» від ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені приписами ст.26 цього Закону.

ОСОБА_1 особа Фонду не включила позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, в зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016р. на розрахунковий рахунок позивача є нікчемними.

Разом з тим, договори № 980-053- від 11.03.2016р., укладений з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», та № 980-053-000210684 від 25.03.2016р., укладений з ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», передбачали можливість дострокового повернення коштів, що і мало місце 19.05.2016р., коли були вчинені відповідні транзакції на умовах цих договорів.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахункові документи ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» і ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на перекази коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконавцем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтами ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр», забезпечуючи рух коштів від ініціаторів до отримувача переказу, тобто, позивача.

З матеріалів справи також слідує, що договори банківського вкладу були укладені позивачем не з банком, а з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» і ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Договори укладені без участі, без посередництва банку. Кошти перераховані позивачем на рахунки ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» і ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Повернуті кошти були 19.05.2016р. також від вказаних товариств на рахунок позивача у банку по взаємовідносинах позивача з товариствами, а не позивача із банком, чи товариств та банку.

На момент введення тимчасової адміністрації на поточному рахунку ОСОБА_3 у ПАТ «Банк Михайлівський» № 3802 перебували грошові кошти в сумі 190670 грн. 08 коп.

Крім цього, договори були укладені, а кошти зараховані ще до прийняття постанови Правління НБУ № 14/БТ від 23.05.2016р. «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних».

Станом на час укладення договорів та перерахування коштів на рахунок, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів або підстави вважати, що правочини є нікчемними.

Також приписами п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено прирівняння коштів до вкладу, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

ОСОБА_9 апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності визначені обставини справи та наведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2018р. в адміністративній справі № 817/1290/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_10
судді ОСОБА_11
ОСОБА_9
Дата складення повного судового рішення: 19.12.2018р.