Справа № 1740/1998/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3333/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі №1740/1998/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства - фірми "Торгбуд-Сервіс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (не додано документа про сплату судового збору) та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № « 79 8» копію зазначеної ухвали скаржник отримав 03 грудня 2018 року.

В межах наданого судом строку на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від скаржника надійшло клопотання, у якому покликаючись на ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, просить продовжити строк для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Надаючи правову оцінку заявленому скаржником клопотанню, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас частина 2 ст.44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 296 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Частина 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість продовження процесуального строку за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

В обґрунтування вимог заявленого клопотання скаржник зазначає, що ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України та п.2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 №419/20732, визначено, що розпорядники бюджетних коштів ведуть бюджетні зобовязання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів). Згідно пунктів 2.2 та 2.4 Порядку розпорядники бюджетних коштів подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком №1 та/або Реєстр фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком №2 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобовязання та/або бюджетного фінансового зобовязання.

Скаржник зазначає, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства подано до Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів. У звязку з отриманням ухвали суду від 29 листопада 2018 року у справі №857/3333/18 лише 03.12.2018 зауважує, що Головне управління ДФС у Рівненській області позбавлене можливості вчасно виконати вимоги суду.

Зі змісту клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги вбачається, що наведені у ньому доводи є необґрунтованими, а надані докази не підтверджують того, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наданий скаржником на підтвердження обґрунтувань заявленого клопотання доказ (копія реєстру фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 13.12.2018 №167) містить дані бюджетних фінансових зобовязань скаржника. Водночас скаржник покликається на отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху лише 03.12.2018 як на обставину, що унеможливлює своєчасне виконання вимоги суду.

Слід зазначити, що процесуальний обовязок стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, та виникнення такого повязане із датою подання особою апеляційної скарги, а не з датою отримання копії судового рішення.

Відтак долучена скаржником до клопотання копія реєстру фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 13.12.2018 №167 не є належним доказом на підтвердження сукупності вжиття послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України саме у даній справі.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого скаржником клопотання.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги шляхом, визначеним ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З гляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Рівненській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі № 1740/1998/18 відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі №1740/1998/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3