Справа № П/811/1098/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2018 року м. Кропивницький справа № П/811/1098/17

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянувши заяву про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 р., залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 р., провадження у справі закрито.

12.06.2018 р. (вх.№10972) представником третьої особи Ю.Ю. Усатенком було подано заяву про стягнення з позивача на користь третьої особи 10000 грн. як витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання, представник заявника прибув, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти заяви заперечив.

Представник позивача в судове засідання не прибув, при цьому надавши заперечення на заяву про стягнення судових витрат. У вказаній заяві вказав, що необґрунтовані дії з боку позивача були відсутні, оскільки провадження у справі закрито у зв'язку із зміною практики Верховного Суду. Окрім того зазначив, що зі змісту договору про надання професійної правничої допомоги не можливо встановити скільки саме часу затрачено на правову допомогу у даній справі, зокрема відсутні відомості щодо визначення вартості конкретних робіт (т.2,а.с.125-126). Крім того, представником позивача надано клопотання про повернення судового збору.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 20.11.2018 р. та занесеної до журналу судового засідання (т.2, а.с.130-131), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно до ч.10 ст.139 КАС України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.11 ст. 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію необґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження розміру витрат у сумі 10000 грн. на правову допомогу представником третьої особи надано до суду: копію договору про надання правової допомоги від 02.10.2017 (т. 1 а.с.95), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 25.12.2017р. на 10000 грн. (т.1 а.с.137а), детальний опис робіт (наданих послуг) (т.1,а.с.191).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18.10.2018 року у справі № 813/4989/17.

Відповідно до детального опису робіт (надання послуг) від 02.10.2018 року (т.1, а.с.191), адвокатське об'єднання надало третій особі послуги:

- ознайомлення з матеріалами адміністративної справи (500 грн.)

- аналіз законодавства та складання позовної заяви (1500 грн.);

- представництво сторони в судовому засідання (8000 грн.).

Суд зазначає, що вказаний розрахунок не відповідає критеріям, які визначені як обов'язкові для підтвердження, що сума відшкодування витрат є співмірною із складністю справи та наданими послугами

Як вже зазначалось, ухвалою суду від 24.05.2018 закрито провадження у справі у зв'язку із відсутністю публічно-правового спору, оскільки з предмету даного позову об'єктивно вбачається наявність приватно-правового спору щодо права власності на нерухоме майно, а здійснення цього права та спору щодо володіння і користування таким майном є виключно цивільно-правовими відносинами, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З системного аналізу положень статті 139 КАС України слідує, що розподіл судових витрат може бути проведено лише у випадку вирішення спору по суті позовних вимог.

За таких обставин, коли провадження у справі було закрито у зв'язку із зміною судової практики Верховного Суду (позиція Великої палати Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 - справа №396/2550/17), а не з причин необґрунтованих дій позивача щодо звернення до суду з вказаним позовом, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених представником третьої особи - Усатенка Ю. вимог щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу здійснених у даній справі ОСОБА_2.

Щодо клопотання представника позивача про повернення судового збору, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з квитанцією №18991660-1 від 27.06.2017 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 640,00 гривень (т.1, а.с. 1).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву та повернути судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений згідно з квитанцією №18991660-1 від 27.06.2017 року

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Повернути сплачений в адміністративній справі №п/811/1098/17 за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення, судовий збір у розмірі 640,00грн., сплачений згідно квитанцією №18991660-1 від 27.06.2017 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько