Справа № 456/865/18
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/865/18
Провадження № 2-а/456/74/2018
РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2, -

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (позивач) подала до суду позовну заяву до Міжрегіональної митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що декларування товарів нею здійснено на підставі зовнішньоекономічного договору №10/4255 від 10.01.2017, а також документів, які надавались їй директором ПТВМП «Діана» та перевізником. Про наявність та походження інших документів і відомостей, їй нічого не було відомо, оскільки вона не декларувала вантаж при виїзді з Польщі і не мала ніякого контакту з підприємством продавцем товару. Нею подавались до митного оформлення всі документи, які свідчать про правильність класифікації коду товару згідно з УКТ ЗЕД . Зазначений код також був вказаний у всіх супровідних документах, поданих до митного оформлення, в тому числі у копії митної декларації країни відправлення (Польщі). Лабораторними дослідженнями та митницею було визначено, що імпортований товар є «посудом столовим та кухонним, виготовленим з кам'яної кераміки», а не «фарфором столовим» з кодом згідно УКТЗЕД , тому в її діях відсутня будь-яка вина. Заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та вчинення будь-якої іншої дії, спрямованої на зменшення розміру митних платежів, не є триваючим правопорушенням. Накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення можливе не пізніше шести місяців з дня вчинення таких дій. Таким чином, її можна було притягнути до відповідальності не пізніше 06.10.2017, проте оспорювана постанова винесена 05.03.2018, тобто, зважаючи на норми ст.467 МК України, відповідач зобов'язаний був винести постанову про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків притягнення порушника до відповідальності.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Однак, представником відповідача подано до суду клопотання, в якому викладено заперечення щодо поданого позову, в обґрунтування якого покликаючись на те, що в ході аналізу отриманих від ФОП ОСОБА_1 документів встановлено, що інформація в експортній декларації, яка надіслана митними органами Республіки Польща є відмінною від поданої до митного контролю експортної декларації в частині опису переміщуваного товару та коду товару. Відповідно до отриманих документів встановлено, що на митну територію України надійшов товар «Фарфор столовий», код товару ». згідно з листом митної адміністрації Республіки Польща від 02.11.2017 відповідним підрозділом Поморської митно-фіскальної установи не встановлено випадків видачі сертифіката EUR.1 підприємству Zaklad Porcelany LUBIANA S.A. (Заклад Порцеляни Любяна С.А.) (Lubiana k/Koscierzyny). Проведеним розрахунком різниці митних платежів при зміні коду товару, на дату подання товарів до митного оформлення, встановлено що фактично сплачено за кодом УКТЕЗЕД мито (5%) у розмірі 14102,21 грн та ПДВ (20%) у розмірі 56408,83 грн, однак згідно коду УКТЗЕД повинно бути сплачено мито (10%) у розмірі 20204,42 грн, спеціальне мито (28%) у розмірі 81228,72 грн., ПДВ (20%) у розмірі 78295,46 грн. Тобто різниця суми митних платежів, які підлягають сплаті з урахування зміни коду УКТЗЕД складає 1172017,56 грн. Таким чином, наявні докази в матеріалах справи свідчать, що позивачем заявлено в ЕМД, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, неправдиві відомості необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та надано з цією ж метою органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, а вина позивача митницею доведена наявними в матеріалах справи про порушення митних правил (№ 0007/12600/18) доказами. Жодних звернень щодо внесення змін до ЕМД від позивача не надходило. Позивач, не сплативши належним чином митні платежі у повному обсязі, не виконує покладений на неї обов'язок і на даний час, що свідчить про триваючий характер вчиненого правопорушення. Отже, момент виявлення даного правопорушення відбувся 18.12.2017, коли на адресу Митниці надійшов лист ДФС від 12.12.2017 №34505/7/99-99-20-02-01-17, якими були надіслані копії матеріалів митного оформлення митних органів Республіки Польща. Враховуючи викладене, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за протоколом про порушення митних правил від 06.02.2018 №0007/12600/18 на час розгляду справи не сплинув.

Позивачем подано до суду заперечення на клопотання представника відповідача, в обґрунтування якого покликаючись на те, що для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно наявність вини у виді прямого умислу, якого в її діях немає. Митницею визнано імпортований товар таким, що не є «Фарфором столовим» (УКТЗЕД ). Заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та вчинення будь-якої іншої дії, спрямованої на зменшення розміру митних платежів, не є триваючим правопорушенням, а, відтак, її можна було притягнути до адміністративної відповідальності не пізніше 06.10.2017, а оспорювана постанова винесена 05.03.2018.

Також, представником позивача подано відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликаючись на те, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України може бути вчинене тільки з умисною формою вини. Визначення коду УКТЗЕД товару має здійснюватися у відповідності до зазви товару, його опису та роз'яснень, що містяться у Додатку до ЗУ «Про митний тариф України» - Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД). Доказів заявлення позивачем неправдивих відомостей та надання з цією метою документів, які містять такі відомості, відповідачем не надано. Крім цього, відповідачем порушено строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, оскільки порушення не є триваючим та з моменту його вчинення, пройшло більше шести місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує та просить в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем подано:

18.04.2018 клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.44).

19.04.2018 заяву про відкладення розгляду справи (а.с.78).

24.04.2018 заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с.83).

Представником позивача:

17.08.2018 клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи (а.с.123).

Представником відповідача подано:

06.06.2018 клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.87, 96).

26.06.2018 клопотання про відкладення розгляду справи та здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції (а.с.101, 103, 107, 117).

17.09.2018 клопотання про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.03.2018 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 19.04.2018 о 10 год 00 хв (а.с. 38-39).

Ухвалою від 09.07.2018 доручено Голосіївському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні в даній адміністративній справі (а.с.112).

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 51 652,68 грн (а.с.8-14).

З форм МД-2 (а.с.15), МД-6 (а.с.16), комерційного інвойсу (а.с.18) вбачається, який саме товар (керамічні вироби (фаянс) та який код (69120030) зазначений в документах для проходження митного контролю.

Згідно з контрактом від 10.01.2017, укладеного між Заводом столової кераміки «Lubiana» та Компанією ЧТПМП «Діана», продавець зобов'язався продати та видати, а покупець оплатити і прийняти на умовах даного контракту столовий фаянс. Якість товару визначається декларацією якості Продавця. (а.с.19-22).

Відповідно до заяви Заводу столової кераміки «Lubiana» від 22.03.2016 про виготовлення керамічних виробів (фаянсу) товар згідно з контрактом виготовлений з маси керамічної (каолін, глина, кварц, крейда ті ін.) (а.с.23, 24).

Актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.04.2017 (згідно з митною декларацією №UA209120/2017/102706) встановлено, хто є відправником і отримувачем товару (відправник: Zaklad Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A.; отримувач: ПТВМП «Діана»); який саме вантаж оглядався та ідентифікувався (посуд білого кольору в асортименті, а саме: чашки, бульйон ниці та тарілки). Крім цього, в акті зазначено про відібрання проб та зразків згідно з актом №004 у кількості 6 штук (а.с.26).

Згідно з висновком №159, складеного 11.04.2017 Львівським відділом з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС на замовлення Львівської митниці ДФС (митний пост «Стрий»), відібрані згідно з актом №004 від 06.04.2017 зразки товару, що виготовлені Zaklad Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A. за результатами досліджень не суперечать задекларованому у графі 31 МД ІМ 40 ДЕ від 06.04.2017 №UA209120/2017/102706 (а.с.31-33).

З інформації, отриманої від митних органів Республіки Польща, вбачається код товару, відправником якого є Zaklad Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A., а отримувачем - PTVMP «Діана», зазначений та який саме товар проходив митний контроль (а.с.50-73).

Відповідно до договору-доручення №14/2017 на декларування товарів від 01.04.2017 ПТВМП «Діана» доручила ФОП ОСОБА_1 надати послуги з декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України та їх митного оформлення (а.с.165).

Згідно з Декларації про відповідність, виданої заводом столової кераміки «Lubiana» S.A. білий та глазуровано прикрашений фаянс відповідають вимогам Директивній комісії (WE) 2023/2006 та відповідають відповідним вимогам Директивній Комісії 2005/31WE від 20.04.2005 (а.с.166, 167).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв'язку з незгодою позивача з рішенням суб'єкта владних повноважень щодо визнання її винною у вчиненні порушення нею митних правил та накладення, у зв'язку з цим, на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Митного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства, ЗУ «Про митний тариф України».

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частинами 1 та 7 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частина 7 ст. 257 передбачає, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товару здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом вносяться відомості, передбачені частиною 8 ст. 257 МК України, перелік яких є вичерпний. Однією з таких відомостей є код товару згідно з УКТ ЗЕД (підпункт «г» пункту 5 частини 8 ст. 257 МК України).

Відповідно до частини 5 ст. 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Згідно з частиною 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Стаття 266 МК України передбачає обов'язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст. 485 МК України адміністративним правопорушенням є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Частина 1 ст. 486 МК України визначає, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (частина 1 ст. 495 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VII встановлюється Митний тариф України (згідно з додатком до цього Закону). Класифікація товарів в УКТЗЕД: 6912 00 30 00 - посуд та прибори столові або кухонні, інші господарські і туалетні вироби, з кераміки, крім фарфорових, з кам'яної кераміки; 6911 10 00 00 - посуд та прибори столові або кухонні, інші господарські і туалетні вироби, з фарфору.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб'єктивних прав та юридичних обов'язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах, а також завдання та повноваження суду щодо вирішення цих правовідносин.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

З оскаржуваної постанови вбачається, що склад інкримінованого позивачу правопорушення полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору, а саме: заявлення в ЕМД неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та надання з цієюж метою органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Судом встановлено, що після розмитнення імпортованого товару (посуду білого кольору в асортименті (чашки, бульйонниці та тарілки), отримувачем якого є ПТВМП «Діана», а відправником - від Zaklad Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A. (Республіка Польща) на умовах контракту від 10.01.2017, з метою перевірки зазначених зовнішньоекономічних операцій, ДФС скеровано запит до митних органів Республіки Польщі та отримано на цей запит відповідь щодо спірного товару, з якого вбачається відмінний від задекларованого код товару (позивачем в експортній декларації зазначена інформація про код товару 6912 00 30 00, а в інформації, наданої митними органами Республіки Польща зазначено код цього товару 6911 10 00 00).

Декларування даного товару та його митне оформлення згідно договору-доручення №14/2017 від 01.04.2017 здійснювала ФОП ОСОБА_1

На підставі відповіді на вказаний запит та з урахуванням долучених митними органами Республіки Польща копій документів відповідач дійшов висновку, що позивач як особа-декларант вчинила умисні дії, спрямовані на неправомірне ухилення від сплати податків шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості щодо дійсної фактурної ціни товару та зазначила такі відомості у відповідній митній декларації (№UA209120/2017/102706). Такі дії ОСОБА_1 призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 117 217,56 грн.

Суд зазначає, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача. Однак, на виконання вимоги даної норми відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би доводив поза розумним сумнівом вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Інформація, отримана від митних органів Республіки Польща, підтверджує лише ті обставини, що в цій країні відправником (Zaklad Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A.) було надано документи із зазначенням коду товару 6911 10 00 00, однак ці обставини не свідчать про те, що документи, надані позивачем до митного оформлення імпорту в Україні, містять неправдиві відомості.

Доказів того, що позивач був обізнаний про оформлення експорту в країні-відправлення із зазначенням іншого коду товару (відповідно і іншої фактурної ціни товару) відповідачем не надано.

Більше того, суд зауважує, що наявний в матеріалах справи висновок №159 від 11.04.2017, складений експертами Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, свідчить про правомірність дій позивача та правдивість зазначеної нею інформації про товар у графі 31 МД ІМ 40 ДЕ від 06.04.2017 №UA209120/2017/102706. Обставини, встановлені даним висновком, відповідачем не спростовані.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд доходить переконання, що об'єктивна та суб'єктивна сторони складу правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, в діях позивача органом доходів і зборів не розкриті, не доведені належними та допустимим доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях, що в силу статті 62 Конституції України є неприпустимим.

Аргументи позивача про те, що заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та вчинення будь-якої іншої дії, спрямованої на зменшення розміру митних платежів, не є триваючим правопорушенням і на момент ухвалення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення позивача до відповідальності суд вважає обґрунтованими, а аргументи представника відповідача на спростування цих аргументів - помилковими, виходячи з такого.

В теорії адміністративного права під триваючими адміністративними проступками розуміють проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, що припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. В переважній більшості випадків ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Стаття 485 Митного кодексу України фактично визначає декілька складів адміністративних правопорушень, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також на ухилення від сплати митних платежів. При цьому лише окремі з цих порушень є триваючими порушеннями митних правил.

Як вбачається зі змісту постанови в справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018, ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, а саме: заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та надання з цією ж метою документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, що привело до зменшення розміру митних платежів.

З системного аналізу статей 255, 257, 264 МК України, суд доходить висновку, що передбачене статтею 485 Митного кодексу України порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації або в інших документах, що надані контролюючому органу, неправдивих відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме: під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 255 Митного кодексу України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Отже, зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням митної декларації контролюючому органу та/або документів, що містять неправдиві відомості, а відтак, на підставі вимог частини 1 ст. 467 Митного кодексу України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через шість місяців з дня його вчинення.

Матеріалів справи вбачається, декларантом митна декларація №UA209120/2017/102706 та документи, необхідні для митного оформлення товару, подавалась 06 квітня 2017 року.

Отже, адміністративне стягнення на позивача за порушення митних правил могло бути накладене не пізніше 06 жовтня 2017 року, однак оскаржувана постанова про порушення митних правил ухвалена 05 березня 2018 року, що свідчить про порушення відповідачем строку для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 467 Митного кодексу України.

Враховуючи наведене в своїй сукупності, суд вважає, що позивача неправомірно визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, тому позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 257, 264, 266, 485, 486, 487, 495, 530 Митного кодексу України, статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» та керуючись статтями 2, 5, 9, 12, 19, 20, 77, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до Міжрегіональної митниці ДФС (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського,66) про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0007/12600/18 від 05.03.2018.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз'яснити учасникам справи, що відповідно до вимог пункту 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Стрийський міськрайонний суд Львівської області за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції КАС України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017).

Дата складення повного судового рішення - 14 грудня 2018 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський