Справа № 758/17005/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В., Артюшенко К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи - Рашевського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 підрозділу №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Бєлаш А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 3 підрозділу №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Бєлаш А.В., в якому просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії АР № 503354 від 14.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що 14.12.2017 року інспектором роти № 4 батальйону № 3 підрозділу №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Бєлашем А.В. було винесено постанову серії АР № 503354 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,0 гри. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_5 14.12.2017 року о 17-20 год. в м. Києві по пр-кт Правди, 6/8А користувався засобом зв'язку, а саме тримав в руках мобільний телефон під час руху транспортного засобу, чим порушив п. 2.9. 2 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач, зазначає, що 14.12.2017 року він був зупинений інспектором Бєлашем А.В. за адресою: м. Київ, пр-кт Правди, 6/8А який повідомив, що причиною зупинки стало те, що він під час керування транспортним засобом розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. «д» п. 2.9. ПДР України. Посилаючись на те, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 14.12.2017 року його було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, просив визнати дії відповідача протиправними, а зазначену постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що він 14.12.2017 року, о 17-16 год, керуючи своїм автомобілем «Land Rover Range Rover» номерний знак НОМЕР_3 рухався по пр-ту Правди, 6/8А, в м. Києві. В цей час на екрані його мобільного пристрою загорілося сповіщення про надходження якогось повідомлення, через що екран увімкнувся. Щоб світло екрану не відволікало його від керування транспортним засобом він перевернув телефон екраном донизу. При цьому позивач пояснив, що він взяв у руку телефон, однак тримав його не більше секунди та не користувався ним і не розмовляв по ньому. До того ж, позивач повідомив, що його автомобіль обладнаний системою «вільні руки», як цього вимагають ПДР України і він запропонував надати інспектору Белашу А.В. для огляду історію викликів та всі сповіщення у своєму телефоні за останній час, проте інспектор Белаш А.В. відмовився.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовов, посилаючись на те, що є всі передбачені законом підстави для його задоволення.

Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, до зазначено, що викладені у позові твердження є хибними, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, оскаржувана постанова працівником поліції винесена правомірно у зв'язку з порушенням позивачем ПДР України.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно з постановою серія АР № 503354 від 14.12.2017 року, складеною відповідачем, 14.12.2017 року о 17-20 год. у м.Києві по вул. пр-кт Правди, 6/8А, позивач, керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover» номерний знак НОМЕР_3 користувався засобом зв'язку, а саме тримав в руках мобільний телефон під час руху транспортного засобу, чим порушив п. 2.9. 2 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,0 грн.

Причиною спору між сторонами стали, на думку позивача, неправомірні дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він не користувався мобільним телефоном під час керування транспортним засобом, а лише перевернув його екраном донизу, а тому у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для притягнення його до відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (фотозйомки чи відеозапису) на підтвердження порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП, як того вимагає ст. 251 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заперечуючи вину у вчиненні зазначеного правопорушення, позивач зазначав, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведена.

При винесенні постанови інспектор поліції не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

За замістом ч. 6 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Постанова від 14.12.2017 року, складена відповідачем, не може оцінюватися судом у розумінні ст. 73 КАС України, оскільки заперечуються позивачем, і інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з положень ст. 77 КАС України відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Втім, у даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації) на підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові. При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві, суду також не надано.

Таким чином, доказів порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.9. 2 (д) ПДР України не надано.

В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що 14.12.2017 року о 17-20 год., позивач, керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover» номерний знак НОМЕР_3 рухаючись по пр-ту Правди, 6/8А, в м. Києві користувався засобом зв'язку, а саме тримав в руках мобільний телефон під час руху транспортного засобу, чим порушив п. 2.9. 2 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП..

В зв'язку з вищевикладеним та на підставі документів, що долучені до адміністративної справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов в є таким, що підлягає задоволенню, оскільки його доводи є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а постанова про адміністративне правопорушення від 14.12.2017 року відносно ОСОБА_5 є незаконною та не обґрунтованою, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 ч.2 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування вищевказаної постанови, то суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 71, 251-254, 268, 287 КУпАП, керуючись п.10 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (2017 р.), ст.ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_5 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 підрозділу №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Бєлаш А.В., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2017 року серії АР № 503354, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 3 підрозділу №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Бєлашем А.В., якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,0 грн. (чотириста двадцять п'ять грн.00 коп.).

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова