Справа № 487/1548/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 487/1548/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Біцюк А.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заводського відділу Державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018р. ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Заводського ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати його не повідомленим про відкриття виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. в законний спосіб, а бездіяльність відповідача щодо неповідомлення його про відкриття вказаного виконавчого провадження в законний спосіб незаконною та визнати позбавленим позивача права доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, що пов'язано з ненаданням йому відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. із зазначенням ідентифікатору доступу до неї протиправним;

- визнати поширення відповідачем конфіденційної інформації про позивача, шляхом доведення до відома сторонніх осіб змісту документів виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015 р. через їх оприлюднення в громадських місцях протиправним втручанням в особисте життя позивача;

- визнати факт незакінчення виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. в строк до 25.12.2015p., у зв'язку із спливом передбаченого законом строку проведення виконавчих дій, які не були проведені з вини відповідача, продовження збирання, зберігання, використання та поширення ним конфіденційної інформації про позивача без його згоди після 25.12.2015р. незаконним та протиправним та закінчити вищевказане виконавче провадження;

- визнати постанову про арешт майна боржника від 19.03.2018p., яка не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та вимогу державного виконавця від 19.03.2018p., яку неможливо виконати, що винесені у рамках виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015p., яке станом на 19.03.2018р. мало бути закінченим, у зв'язку із спливом встановленого законом строку проведення виконавчих дій, які не були проведені до 25.12.2015р. з вини відповідача незаконними, протиправними та скасувати їх, як такі, що винесені в незаконний спосіб та за межами повноважень відповідача, а також про зняття арешту з майна позивача та виключення даних про нього з Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.05.2018р. частину позовних вимог ОСОБА_2: про визнання його неповідомленим про відкриття виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. в законний спосіб, а бездіяльність відповідача щодо неповідомлення його про відкриття вказаного виконавчого провадження в законний спосіб незаконною та про визнання позбавленим позивача права доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, що пов'язано з ненаданням йому відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. із зазначенням ідентифікатору доступу до неї протиправним; про визнання поширення відповідачем конфіденційної інформації про позивача, шляхом доведення до відома сторонніх осіб змісту документів виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. через їх оприлюднення в громадських місцях протиправним втручанням в особисте життя позивача - залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском строку на звернення до суду.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018р. вищевказана ухвала залишена без змін.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ним 24.03.2018р. простою кореспонденцією отримано Постанову про арешт майна боржника від 19.03.2018р. та Вимогу державного виконавця від 19.03.2018р. в рамках виконавчого провадження за №47944048 від 25.06.2015р. з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ГТУЮ у Миколаївській області безпідставно стягнутих на його користь коштів в розмірі 2 257грн..

Позивач вважає вказані рішення та дії ДВС протиправними та незаконними, оскільки про існування вказаного виконавчого провадження йому стало відомо лише 24.03.2018р., коли він отримав постанову про арешт майна боржника. Крім того, арешт накладено на все нерухоме майно боржника з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Також позивач зазначає, що вказаними діями державного виконавця порушено особисті права та свободи ОСОБА_2 З даним рішенням та діями відповідача позивач не згоден та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Зазначено також позивачем, що вимога державного виконавця від 19.03.2018р. надати доступ до двох квартир в різних місцях одночасно є незаконною, оскільки позивач її фізично не може виконати.

Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 травня 2018р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову ВП №47944048 від 19.03.2018р. про накладання арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_2 та приймаючи відповідне судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Заводський відділ ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області є належним відповідачем у справі.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Приписами ч.3 ст.181 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Указом Президента України за №385/2011 від 6.04.2011р. затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до п.7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Відповідно до Положення про ДВС України, затвердженого постановою КМУ за №229 від 2.07.2014р., ДВС України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 7.04.2015р. вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв'язку із прийняттям постанови КМУ за №150 від 31.03.2015р., якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою КМУ від 21.01.2015р. за №17 Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

У відповідності до постанови КМУ за №17 від 21.01.2015р. ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, п.2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у п.1 цієї постанови.

Приписами ст.6 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. за №2832/5 Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, апеляційний суд зазначає, що в даній категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Враховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, а у разі подання позовної заяви до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами ст.52 КАС України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

У відповідності до ч.1 ст.52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Таким чином, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаними нормами статті встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Разом з тим, апеляційний суд у відповідності до ст.52 КАС України не наділений повноваженнями щодо здійснення заміни неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи, тому, відповідно, підстави для задоволення позову до Заводського відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що аналогічні правові висновки вказані у низках постанов ВС, а саме у справах за №336/2057/17, за №357/11497/16-а від 12.12.2018р..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Заводського відділу Державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності державної виконавчої служби - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв