Справа № 156/929/18
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/929/18
Номер провадження 2-а/156/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М..

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 В,

позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу № 156/929/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти ТОР УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

16 жовтня 2018 року року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення . Адміністративний позов мотивує тим, що поліцейським роти ТОР УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_4 06 жовтня 2018 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 038095 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності. Так, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 06.10.2018 року о 15 год.03 хв. на автомобільній дорозі Н-17 (Львів-Радехів-Луцьк) 129 км. він керував автомобілем BMW 524 поза населеним пунктом без ввімвнених денних ходових вогнів та ближнього світла фар, чим порушим п. 9.8 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Його було зупинено співробітником патрульної поліції на виїзді з с. Гірка Полонка та в'їзді до м. Луцька на відстані 100 м від знака "Кінець населеного пункту" ( 129 км Автошляху Н-17) та притягнуто до відповідальності за не увімкнення фар поза межами населеного пункту під час руху транспортного засобу, що не входить до кола порушень, визначених ч. 2 ст. 122 КУпАП. Фари були вимкнені у зв'язку з тим, що він в'їжджав у населений пункт - м. Луцьк, де не обов'язково керувати транспортним засобом з увімкненим світлом фар в денний період часу. Також відповідачем не було складено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило його права зазначити свої пояснення. Просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати вищавказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Заяви і клопотання від учасників справи до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю та визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. На адресу суду від представника Управління патрульної поліції у Волинській області надійшов відзив на адміністративний позов. Позов не визнає повністю, мотивуючи наступним. 23.01.2018 року о 12 год. 45 хв. при здійсненні патрулювання на а/д Н-17 Львів-Радехів-Луцьк було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: гр. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW 524» номерний знак НОМЕР_1 поза населеним пунктом у світлу пору доби не ввімкнув ближнє світло фар, що є порушенням п 9.8 ПДР, та за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно ло ч.2 ст.122 КУпАП .З 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.Пунктом 19 ПДР України передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Згідно із цим пунктом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його неввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.Оскільки позивач не заперечує той факт, що він керуючи транспортним засобом не увімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, вважаємо, що оскаржена постанова щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена відповідно до вимог цього Кодексу.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 278 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався, було заслухано пояснення ОСОБА_2 по факту вчинення ним адміністративного правопорушення, досліджено наявні докази по справи .В ході розгляду справи від позивача клопотань, які підлягали задоволенню не надходило, заперечень які б грунтувались на доказах він не висловлював, об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення викладена належним чином у відповідності до диспозиції ч.2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин , відповідач вважає постанову правомірною, тому просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським роти ТОР УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_4 06 жовтня 2018 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 038095 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Як вбачається із відзиву під час розгляду справи позивачу було запропоновано надати відповідні пояснення про причини порушення ПДР, а також чи є клопотання які підлягають до розгляду.

Статтею 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення,особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП. якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення

адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими нате цим Кодексом (п.5, ч.І)

Відповідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема це частини перша,друга, третя, п'ята і шоста статті 121. статті 121-1. 121-2. частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про

адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, згідно п. 4 ОСОБА_5 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

ОСОБА_5 є спеціальним підзаконним нормативно правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126. частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128. 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП

06.10.2018 року о 15год. 05 хв. при здійсненні патрулювання на а/д Н-17 Львів-Радехів-Луцьк було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW 524» номерний знак НОМЕР_2 поза населеним пунктом у світлу пору доби не ввімкнув ближнє світло фар, що є порушенням п 9.8 ПДР, та за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.2 ст.122 КУпАГІ .

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Пунктом 19 ПДР У країни передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його неввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9 ПДР України передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами.

Однак, відповідно до п. 9.8 ПДР України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях.

Оскільки позивач не заперечує той факт, що він керуючи транспортним засобом не увімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, оскаржена постанова щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена відповідно до вимог цього Кодексу.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 278 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався, було заслухано пояснення ОСОБА_2 по факту вчинення ним адміністративного правопорушення, досліджено наявні докази по справи .В ході розгляду справи від позивача клопотань які підлягали задоволенню не надходило, заперечень які б грунтувались на доказах він не висловлював, об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення викладена належним чином у відповідності до диспозиції ч.2 ст. 122 КУпАП.

При розгляді справи поліцейським як посадовою особою було з'ясовано, що саме ОСОБА_2 не ввімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом у світлу пору доби , тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, є винна у його вчиненні, ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Пояснення позивача у позовній заяві жодним чином не спростовує факт скоєння ним спірного правопорушення. Єдиними доводами позивача є протиправність винесення постанови, так як в його розумінні потрібно було складати протокол і кваліфікувати дії за статтею 125 КУпАП, проте, як зазначалося вище, такі дії є правомірними.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеними цим Кодексом шляхами.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом (ч. 1 ст. 8 КАСУ).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАСУ).

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, у зв'язку із не доведеністю тих обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 14, 15, 139, 241 - 246 КАС України, 4 суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейського роти ТОР УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя І. М. Нєвєров