Справа № 2240/2865/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2865/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

20 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення рішення - м. Хмельницький, дата складання повного тексту рішення 05.10.2018 р. ) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта -,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 20.07.2018 року № та податкової вимоги форми "Ф" від 08.08.2018 року № 28615-17 з тих підстав, що прийняті відповідачем податкове повідомлення - рішення форми "С" від 20.07.2018 року № та податкова вимога форми "Ф" від 08.08.2018 року № 28615-17, винесені Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, не відповідають вимогам податкового законодавства, порушують права та інтереси позивача.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Зокрема, вказується в апеляційній скарзі, відповідач порушив порядок подання доказів (фотографій), на що суд увагу не звернув та не постановив ухвалу з цього питання, однак взяв до уваги докази, отримані з порушенням порядку. На думку позивача, відповідач повинен був вилучити пляшку вина натурального брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61» , що зберігалась без марки акцизного податку з вільного обігу, та подати до суду матеріали для винесення постанови про вилучення в дохід держави. Суд не дав оцінці тому, що акт перевірки складений не 19.06.18, а 26.06.18 р., в приміщенні податкової, без повідомлення про виявлені порушення, окремий акт про встановлення факту зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору не складався.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що кафе за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ФОП ОСОБА_2

Судом встановлено, що на підставі наказу від 12.06.18 року №1850, направлення на перевірку від 12.06.18 р. № 1791 та №1792, п.п.20.1.10. п.20.1. ст.20, п.75.1. ст.75, п.п.80.2.4 п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), тривалістю 10 діб, з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), про що складено акт фактичної перевірки від 26.06.18 року №0231/22/01/14/НОМЕР_2.

Згідно акту перевірки, в кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, де ФОП ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність із роздрібної торгівлі алкогольними напоями на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_3 від 27.12.2-17 року, терміном дії з 28.12.17 по 27.12.18 р. ,встановлено факт зберігання алкогольного напою - вина натурального " брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61» ємкістю 0,75 літра міцністю 12,5% об'ємних одиниць по ціні 1199.00 грн. за пляшку, без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95 р. № 481/95-ВР, із змінами та доповненнями, статтями 226, 227 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, із змінами та доповненнями.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" від 20.07.2018 року № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000,00 грн. за порушення ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

08.08.2018 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області з метою погашення податкового боргу було сформовано у відношенні відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 08.08.2018 року № 28615-17 про сплату суми податкового боргу в розмірі 17000,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення та відмовляючи ОСОБА_2 у позові, суд першої інстанції виходив з доведеності факту правопорушення та правомірності дій контролюючого органу.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, зазначає наступне.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України) (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 109.1 статті 109 ПК України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень пункту 113.1 статті 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 113.3. вищевказаної статті встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Наведене свідчить про те, що контролюючі органи, до яких у спірних правовідносинах відноситься відповідач, у своїй діяльності при вирішенні питання про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій та відповідальність платника податків за порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, повинні керуватися виключно нормами Податкового кодексу України.

При цьому, на відповідача покладено обов'язок щодо контролю за дотриманням суб'єктами господарювання іншого законодавства, зокрема, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481/95-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що прямо передбачено статтею 16 цього Закону, відповідно до якої контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов'язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3 статті 226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6 та 226.7 статті 226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Нормами пунктів 228.2-228.3 статті 228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Відповідно до пункту 228.9 статті 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Суд зазначає, що відповідач застосував до позивача фінансові санкції, передбачені абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання /виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР (далі - Закон №481-94-ВР) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, порушення якого і встановлено під час перевірки позивача, передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким порядком є Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (далі - Положення №1251, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 20 Положення №1251 для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що у разі виявлення факту зберігання на митній території України алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, відповідні контролюючі органи, яким в даному випадку є відповідач, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію), про що прямо вказано у пункті 228.3. статті 228 ПК України.

Суд зазначає, що у даній справі, перевіркою встановлено факт зберігання пляшки вина натурального брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61» ємкістю 0,75 літра міцністю 12,5% об'ємних одиниць по ціні 1199.00 грн. за пляшку, без марки акцизного податку встановленого зразка, при цьому у акті перевірки не зазначено, де саме зберігалась пляшка вина, яка марка акцизного податку наклеєна, не вказано також номер партії та дату виробництва вина, які в обов'язковому порядку зазначаються на кожній пляшці алкогольного напою, а сама пляшка вина не вилучена.

Перевіряючи обґрунтованість висновків перевірки та досліджуючи питання наявності факту зберігання пляшки вина натурального брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61» без марки акцизного податку встановленого зразка та наявності підстав для застосування позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що позивачем з метою подальшої реалізації у кафе було отримано від ТОВ "БЮРО ВИН" за договором купівлі-продажу №2320 від 05.01.2017 року товар на загальну суму 12578,76 грн., в тому числі 1 пляшка вина натурального брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61» ємкістю 0,75 літра міцністю 12,5% об'ємних одиниць по ціні 1199.00 грн. за пляшку, що підтверджено видатковою накладною №107605 від 10.04.2018 р. та товаротранспортною накладною від 10.04.2018 р.

Суд наголошує, що складанням ревізорами-інспекторами акту перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку встановленого зразка на алкогольному напої є недостатнім, і повинно здійснюватись шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин і зазначеного висновку, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото і відеозасобами, відібрання та опечатування зразків продукції, вилучення пляшки алкогольного напою на вимогу пункту 228.3. статті 228 ПК України, детального опису осіб, у присутності яких встановлено порушення, та опису усіх дій, запитань і пропозицій, вчинених під час перевірки, для підтвердження факту вжиття інспекторами усіх передбачених законом заходів з метою підтвердження факту правопорушення, а також обставин, що їм перешкоджали.

Обґрунтовуючи правомірність рішення відповідача, суд у висновках, як на доказ, послався на фотографії пляшки вина, яка зберігалась без марки акцизного збору встановленого зразка(а.с.117-118). Разом з тим, акт перевірки не містить вказівки на проведення фотозйомки, місця фотографування та зберігання, дані осіб, які були присутні про фотозйомці і т.ін.

З огляду на приписи Кодексу адміністративного судочинства щодо належності та допустимості доказів у адміністративному процесі, суд апеляційної інстанції вважає, що даний доказ є неналежним.

Відповідно, зібрані по справі докази у своїй сукупності свідчать про те, що перевірка проведена неповно, порушення не містить детального опису, відсутні дані фіксації тощо.

Окрім того, суд звертає увагу і на те, що відсутність посилання в акті перевірки на номер партії та дату виробництва алкогольного напою, щодо якого перевіркою встановлений факт його зберігання без марки акцизного податку, перешкоджає під час розгляду справи в суді ідентифікувати таку пляшку, а отже заважає встановленню істини у справі.

Отже, встановлене перевіркою порушення щодо зберігання в кафе у АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ФОП ОСОБА_2 пляшки вина натурального брют ігристе «Franclacorta Brut» Gussdo Bertucchi 61»без марки акцизного податку встановленого зразка матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача не надав та не довів правомірності прийнятих рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з викладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "С" від 20.07.2018 року № та податкову вимогу форми "Ф" від 08.08.2018 року № 28615-17.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 грудня 2018 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.