Справа № 804/3606/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3606/18
головуючий суддя І-ї інстанції Кучма К.С.

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді (доповідач) Іванова С.М.,
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року у справі № 804/3606/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС його як військовозобов`язаного, який отримав захворювання та став інвалідом внаслідок виконання ним службових обов`язків та прирівняного по статусу до військовослужбовців; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності йому та виплачувати в розмірі, обчисленому в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01 жовтня 2017 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично виплаченої пенсії за період з 01 жовтня 2017 року до моменту виплати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 постанови Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року на нього не поширюються.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який фактично обґрунтовано тим, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи та надав вірну оцінку правовідносинам, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 20 листопада 2004 року.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого Покровським управлінням праці та соціального захисту населення 25 жовтня 2011 року, позивач також є інвалідом 3 групи та прирівняний до ветеранів війни.

Відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/14576 від 31.10.1993 року та довідки № 96 від 15.04.2015 року позивач був призваний і направлений Покровським райвійськкоматом на спецзбори по ліквідації на Чорнобильській АЕС та з 10.06.1986 року по 10.07.1987 року при військовій частині НОМЕР_3 приймав участь в рятувальних роботах та роботах по ліквідації наслідків аварії.

Згідно з результатами експертного висновку від 22.05.2004 року позивачу встановлено захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/14576 від 31.10.1993 року встановлено, що позивач отримав 25,0 рентген дозу опромінення.

Судом також встановлено, що позивач перебуває на обліку у Покровському секторі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

27.04.2018 року позивач звернувся до Покровського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із внесенням змін до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 03.05.2018 року вих. № 232/02.34-21 відповідач відмовив у перерахунку пенсії посилаючись на не проходження позивачем дійсної строкової служби та не встановлення інвалідності внаслідок цього. З посиланням на приписи статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позиція відповідача не відповідає діючому законодавству, оскільки позивач, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Приписами абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок нього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х (Кв: 100% ), де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під чає обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Зп(міп) х 5/3с1, де Зп (мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналізуючи вказані норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Так, стаття 59 Закону № 796-XII стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року № 231-V (далі - Закон № 231-V, діяла до 01 жовтня 2017 року) та Закону № 2148-VІІІ I (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції Закону № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Відтак, Законом № 2148-VІІІ розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 08 травня 2018 року (провадження № Пз/9901/33/18) та від 21 травня 2018 року (провадження № Пз/9901/37/18) таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що положення п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, лише деталізують порядок розрахунку пенсій, призначеним особам на підставі абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, таке право виникає у осіб і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи позов, лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Як зазначено вище, відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 31.10.1993 року № 51/14576 та довідки №96 від 15.04.2015 року позивач був призваний і направлений Покровським райвійськкоматом на спецзбір по ліквідації на Чорнобильській АЕС та з 10.06.1986 року по 10.07.1987 року при військовій частині НОМЕР_3 приймав участь в рятувальних роботах та роботах по ліквідації наслідків аварії (а.с.13,14).

В матеріалах справи також наявна копія довідки Покровського районного військового комісаріату від 29.10.2004 року № 12, відповідно до якої, ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в рядах Радянської Армії з 27.10.1983 року по 27.12.1985 року (а.с.31 на звороті).

З наведеного вбачається, що позивач у період з 10.06.1986 року по 10.07.1987 року був залучений до участі в рятувальних роботах та роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_3 як військовозобов`язаний, призваний на військові збори, а не військовослужбовець дійсної строкової служби, у зв`язку з чим, підстави для застосування приписів абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обрахунку його пенсії відсутні.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року у справі № 804/3606/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко