Справа № 813/1571/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/61/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 813/1571/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними рішень, зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-

суддя в 1-й інстанції - Коморний О.І.,

час ухвалення рішення - 25.05.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 25.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Львівській області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі передбаченому ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. та положеннями Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженої постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850, протиправною.

- визнати протиправним та скасувати наказ № 5119 о/с від 29.12.2017р. Головного управління Національної поліції в Львівській області, яким ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі визначеному ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію»;

- визнати протиправним та скасувати «Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складений на виконання постанови УДВС ГТУ юстиції у Львівській області ВП 55769238 від 13.02.2018р. та виконавчого листа Галицького районного суду №461/2245/17 від 08.02.2018р.» без номера й дати Головного управління Національної поліції в Львівській області, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю третьої групи.

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженою постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, станом на дату визначення інвалідності, а саме в розмірі 206700,00грн. та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням вже здійснених платежів в рахунок одноразової грошової допомоги 94700,00грн.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 50509,82грн. за прострочення виплати одноразової грошової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції у Львівській області. Згідно наказу т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області № 113 о/с від 03.12.2015 року через хворобу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено. Медико-соціальною експертною комісією 02.03.2016 року позивачу встановлено III групу інвалідності, яка пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Враховуючи наведене, вважає, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженої постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що на дату встановлення позивачу інвалідності 02.03.2016 року право на отримання одноразової грошової допомоги врегульовано Законом України «Про міліцію» та Порядком №850, а не Законом України «Про поліцію».

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не існувало підстав для нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не повно дослідив і не оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, не визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, проходив службу в органах внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції в Львівській області. На підставі Наказу Головного управління Національної поліції в Львівській області № 113 о/с від 03.12.2015 року через хворобу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено. (а.с.14).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 898707 від 02.03.2016 року, ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, яка пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.(а.с.15-16).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року скасовано постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2017 року у справі №461/2245/17 та прийнято нову, якою визнано протиправними дії ГУНП у Львівській області щодо відмови про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов'язало ГУНП у Львівській області розглянути заяву щодо виплати такої. (а.с.23-26).

Згідно витягу з протоколу від 10.08.2017 року про засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, вирішено призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1. (а.с.28)

На підставі Наказу від 29.12.2017 року Головного управління Національної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в сумі 112000,00 грн. відповідно до Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію» та Порядку № 4. (а.с. 29)

Відповідно до витягу з протоколу від 17.01.2018 року про засідання комісії по виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, вирішено виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу передбачену ст.. 97-101 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію» та у Порядку та на умовах затверджених МВС України від 11.01.2016 № 4 . (а.с.30)

Згідно з Висновку Головного управління Національної поліції складеного на виконання постанови УДВС ГТУ юстиції у Львівській області ВП 55769238 від 13.02.2018р. та виконавчого листа Галицького районного суду №461/2245/17 від 08.02.2018 року, позивачу призначено одноразову грошову допомогу.(а.с.33).

Згідно з виписки по картковому рахунку 30.01.2018 року на картковий рахунок в банку позивач отримав від відповідача грошові кошти в розмірі 112000,00 грн., з призначенням платежу «одноразова грошова допомога згідно Наказу МВСУ №4 від 11.01.2016 р. та ЗУ №580-111від 02.07.2015» (а.с.36).

У зв'язку з тим, що відповідач виплатив одноразову грошову допомогу згідно Наказу МВСУ №4 від 11.01.2016 р. та Закону України №580-111 від 02.07.2015 року, а не Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року та Порядку № 850, що на думку позивача, порушило його права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

7 листопада 2015 року набрав чинності Закон № 580-VIII.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону № 565-XII та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850, Постанова № 850 відповідно).

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог статті 23 Закону № 565-XII Постановою № 850 затверджено Порядок № 850.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно із частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (далі - МВС).

Як зазначено вище, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону № 580-VIII, наказом МВС від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) поліцейського про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Згідно з пунктом 4 частиною 1 статті 97 Закону № 580-VII Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до частини першої статті 99 Закону № 580-VII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

За змістом підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII розмір одноразової грошової допомоги поліцейським, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції для інвалідів III групи, становить 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Отже, з урахуванням встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, пов'язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ, та з урахуванням внесених доповнень до пункту 5 Розділу 1 Порядку № 4, колегія суддів вважає порушеним право позивача на отримання ним одноразової грошової допомоги за приписами частини першої статті 97 Закону № 580-VIII у розмірі встановленому підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові Верховного Суду від 7 березня 2018 року у справі № 554/155/17 та у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 822/1666/16.

Відповідно до п. 7 Порядку №850 Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком №850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку- на ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області.

Як зазначено у позовній заяві та підтверджено матеріалами справи, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області направила їх до МВС України для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до переконання, що у ГУНП не є належним відповідачем у даних правовідносинах, оскільки у даного відповідача відсутнє повноваження щодо видання наказу про виплату такої допомоги передбаченої Законом України «Про міліцію» та Порядком №850, а тому позов є необгрунтованим та не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, є підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 813/1571/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 20.12.2018 року