Справа № 0540/7893/18-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р. Справа№0540/7893/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Синиці М.І.

за участю

представника позивача не зявився

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2, ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.05.2018 року. Позовні вимоги мотивує безпідставністю прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки камеральна перевірка позивача проведена з порушенням строків, передбачених Податковим кодексом України. Крім того, зазначає, що камеральні перевірки входять до забороненого переліку перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідач по справі, Головне управління ДФС у Донецькій області, надав до суду 22.10.2018 року відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки перевірка позивача проведена відповідно до вимог п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України. Зазначає, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення АТО, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що згідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року позовна заява залишена без руху у звязку з недотриманням позивачем вимог ч.3 ст.161 КАС України.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 22.10.2018 року.

22.10.2018 року підготовче засідання відкладено на 19.11.2018 року за клопотанням представника позивача.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши докази, викладені в заявах по суті справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив на нього, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2, ), є юридичною особою, яка пройшла, передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114, ), є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки.

Судом встановлено, що відповідачем по справі проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з ПДВ за грудень 2017 року № НОМЕР_2 від 22.01.2018 року, за січень 2018 року № НОМЕР_3 від 20.02.2018 року та уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_4 від 19.03.2018 року, за результатами якої складено акт камеральної перевірки № 525/05-99-46-03/32183383 від 10.04.2018 року (арк. с. 14-17).

Вказаним актом перевірки встановлено, що платником порушено пункт 203.2 статті 203, абз.а) пункт 50.1 статті 50, пункт 57.1 статті 57 розділу ІІ Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати:

- суми узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за грудень 2017 року у сумі 1581374,82 грн., по декларації з ПДВ за січень 2018 року у сумі 637935 грн. (із затримкою на термін до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання);

- суми узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку до декларації за серпень 2016 року в сумі 2619 грн. (із затримкою на термін до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання).

Так, перевіркою встановлено, що у січні 2018 року згідно податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року № від 22.01.2018 року податкове зобовязання склало 2771025 грн. На дату граничного терміну сплати (термін сплати 30.01.2018 року) по картці особового рахунку платника по коду НОМЕР_5 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів» на 2018 рік АІС «Податковий блок» переплата складала 1189650,18 грн.

Надійшло до бюджету в рахунок погашення боргу /недоїмки у розмірі 1581374,82 грн. наступні кошти:

- 375000 грн. згідно платіжного доручення №14632612 від 02.02.2018 року;

- 250000 грн. згідно платіжного доручення № 14641383 від 06.02.2018 року;

- 75000 грн. згідно платіжного доручення № 14683634 від 14.02.2018 року;

- 733500 грн. згідно платіжного доручення № 14695764 від 15.02.2018 року;

- 147874,82 грн. згідно платіжного доручення №14751571 від 23.02.2018 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року № від 20.02.2018 року податкове зобовязання склало 842935 грн. На дату граничного терміну сплати (02.03.2018 року) по картці особового рахунку платника по коду НОМЕР_5 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів» на 2018 рік АІС «Податковий блок» переплата складала 205000 грн.

Надійшло до бюджету в рахунок погашення боргу /недоїмки у розмірі 637935 грн. наступні кошти:

- 27420,6 грн. згідно платіжного доручення №15018690 від 03.03.2018 року;

- 57579,4 грн. згідно платіжного доручення № 15018689 від 03.03.2018 року;

- 20000 грн. згідно платіжного доручення № 15068139 від 15.03.2018 року;

- 350000 грн. згідно платіжного доручення № 15067241 від 15.03.2018 року;

- 160000 грн. згідно платіжного доручення №15334317 від 27.03.2018 року;

- 25935 грн. згідно платіжного доручення №15357004 від 28.03.2018 року.

Також перевіркою встановлено, що згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 19.03.2018 року за серпень 2016 року задекларовано зобовязань в сумі 2619 грн. (термін сплати 19.03.2018 року). Сплата відбулась 28.03.2018 року на підставі платіжного доручення № 15357004.

На підставі вищезазначеного акта перевірки відповідачем по справі прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 07 травня 2018 року, відповідно до якого на підставі ст.126 Податкового кодексу України визначено суму штрафу у розмірі 222192,88 грн. (арк. с.5).

Вказане рішення було оскаржене позивачем до ДФС України (т.1 арк.с. 24-26).

Рішенням ДФС України від 18.07.2018 року вказана скарга залишена без задоволення (т.1 арк. с.28-29).

По суті встановлених порушень спірне податкове повідомлення рішення позивачем не оскаржується.

Надаючи оцінку правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступного.

Згідно з п.п. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Строки проведення камеральної перевірки визначні п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України, відповідно до якого камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, якщо такі документи були подані пізніше, за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань (крім перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку) проводиться контролюючим органом з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України.

Згідно з п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст.39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст.133 цього Кодексу , та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача щодо порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з ПДВ за грудень 2017 року № НОМЕР_2 від 22.01.2018 року, за січень 2018 року № НОМЕР_3 від 20.02.2018 року та уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № НОМЕР_4 від 19.03.2018 року, за результатами якої складено акт камеральної перевірки № 525/05-99-46-03/32183383 від 10.04.2018 року (арк. с. 14-17).

Щодо правового обґрунтування позивачем порушення відповідачем положень статті 3 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, суд вважає їх безпідставними, оскільки дана норма стосується проведення перевірок саме у галузі державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності і не стосується податкових перевірок, які регулюються виключно ПК України. Такі обмеження були встановлені лише на 2015-2016 роки.

Так, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Отже, чинним законодавством запроваджено мораторій на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок у 2015-2016 роках на підприємствах з обсягом доходів менше мільйонів гривень за попередній календарний рік.

Згідно до п.1.1. ст.1 ПК України - Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею п'ятою ПК України встановлено, що цим Кодексом визначаються співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням висновків суду, суд вважає, що спірне податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 07.05.2018 року, відповідно до якого на підставі ст.126 Податкового кодексу України визначено суму штрафу у розмірі 222192,88 грн. є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Згідно вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні адміністративного позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі вкладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.05.2018 року відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 грудня 2018 року. Повний текст судового рішення складено та підписано 20 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Мозговая Н.А.