Справа № 826/7911/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7911/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Вівдиченко Т.Р.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача - Назарчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Симпатик» до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Симпатик» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09 лютого 2018 року №3115-56 та рішення про опис майна.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Симпатик» задоволено, скасовано податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 09 лютого 2018 року №3115-56.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції розглядаючи справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, не надав можливості контролюючому органу довести свою правову позицію та не зібрав всі можливі докази по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна податкова вимога прийнята передчасно, оскільки податковий борг не є узгоджений.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що рішення ДФС від 24 січня 2018 року отримано позивачем 26 січня 2018 року, а спірна вимога прийнята 09 лютого 2018 року, тобто після узгодження податкового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі акту перевірки від 27 жовтня 2017 року № 573/10-36-40/32524414, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 09 листопада 2017 року № .

В даному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, абз.16 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковими повідомленням - рішенням, позивачем розпочато процедуру адміністративного оскарження.

23.11.2017 року позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 11.12.2017 року № 29362/6/99-99-11-03-01-15 продовжено строк розгляду скарги до 25.01.2018 року включно.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення - рішення від 09.11.2017 року № залишено без змін, скарга позивача - без задоволення.

09.02.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області складено податкову вимогу № 3115-56, відповідно до якої станом на 08.02.2018 року за ТОВ «Симпатик» обліковуються борг у розмірі 17000 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу №72.

Позивач, вважаючи, що спірна податкова вимога винесена передчасно, оскільки процедура узгодження податкового боргу не завершена, рішення Державної фіскальної служби України про розгляд скарги не надходило, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що податкова вимога прийнята контролюючим органом до закінчення процедури адміністративного оскарження, тобто до узгодження податкового боргу, що відповідно до приписів Податкового кодексу України свідчить про протиправність вимоги від 09.02.2018 року № 3115-56.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 56.1, 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 56.17.3 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків (п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення, при цьому протягом оскарження та до моменту отримання відповідно рішення сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна фіскальна служба України рішенням від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення - рішення від 09.11.2017 року № залишено без змін, скарга позивача - без задоволення.

Вказане рішення отримано позивачем 26.01.2018 року відповідно до штрихкодового ідентифікатора 090, натомість позивач зазначає, що рішення про результат розгляду скарги взагалі не отримував.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали справи не містять копію рішення Державної фіскальної служби України від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги.

Крім того, посилання відповідача на штрихкодовий ідентифікатор 090 як доказ вручення позивачу копії рішення не приймається, оскільки відповідно до сайту Укрпошта, будь-яка інформація про вручення саме рішення Державної фіскальної служби України від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25 ТОВ «Симпатик» відсутня, взагалі встановити від кого та кому направлений лист відповідно до штрихкодового ідентифікатора 090 за відсутності повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається можливим з наведеної на сайті інформації.

Відповідачем, покладений на нього обов'язок доказування правомірності спірного рішення не виконано, належних доказів (в розумінні статті 73 КАС України) суду не надано, а саме: не надано копію рішення Державної фіскальної служби України від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25 та доказ його отримання позивачем.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, не надав можливості контролюючому органу довести свою правову позицію та не зібрав з власної ініціативи всі можливі та достатні докази по справі, не встановив факт узгодження податкового повідомлення-рішення, наявності податкового боргу за позивачем.

До апеляційної скарги контролюючим органом було долучено докази отримання позивачем рішення Державної фіскальної служби України від 24.01.2018 року № 2370/6/99-99-11-03-01-25, а саме відповідно до копії повідомлення про вручення поштового відправлення, лист (штрихкодовий ідентифікатор 090) із вищевказаним рішенням отримано 26.01.2018 року.

З вищевикладеного вбачається, що податковий орган виконав приписи п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України в частині направлення рішення про розгляд скарги щодо процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 09.11.2017 року № .

Крім того, позивачем не надано доказів щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 09.11.2017 року № у судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що заборгованість позивача, визначена у податковому-повідомленні рішенні від 09.11.2017 року № є узгодженою, тому податкова вимога від 09.02.2018 року №3115-56 та рішення про опис майна є обґрунтованими, винесені в рамках чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Симпатик» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19.12.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Є.І. Мєзєнцев