Справа № 1140/2212/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

18 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2212/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року (суддя Кармазина Т.М., повний текст складено 01.10.2018р.) у справі №1140/2212/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.11.2017 року №628 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах", у частині включення земельної ділянки площею 5,85 га земель сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності (землі запасу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер відсутній (за межами населеного пункту поблизу с. Гостинне Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області), до переліку земельних ділянок державної власності, право оренди яких виставляється на земельні торги;

- визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13.06.2018 року №В-17415/0-12386/0-4182/0/17-18 у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою;

- визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13.06.2018 року №Ж-17417/0-4190/0/17-18 у наданні ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дозволи на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту на підставі їхніх заяв.

В обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 р. по справі №П/811/2466/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на

розроблення проекту землеустрою, викладену у листі №В-17415/0-12386/0/6-16 від 20.09.2017 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстрована 22.08.2017 року за №В-17415/0/5-17) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, відмовлено. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2018 р. по справі №П/811/54/18 адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.09.2017 року за №Ж-17417/0-12385/0/6-17. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 19.08.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідачем, на підставі вищевказаних рішень суду повторно розглянуто їх заяви та листами від 13.06.2018 року №В-17415/0-12386/0-4182/0/17-18, №Ж-17417/0-4190/0/17-18 повторно відмовлено у їх задоволенні, в яких зазначено, що запропоновані земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.11.2017 року №628 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах".

Позивачі, не погоджуючись з відповідями відповідача, наполягаючи на тому, що ними виконано всі вимоги, передбачені законодавством для отримання дозволу, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Крім того, в обґрунтування протиправності наказу відповідача від 22.11.2017 року №628, посилалися на прийняття його з порушенням ч.1 ст.136 Земельного кодексу України, зокрема, земельна ділянка не сформована у відповідності до ст.79-1 цього кодексу, внаслідок чого у переліку не зазначено межі земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року позов задоволено.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскарженого наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.11.2017 року №628, яким включено земельні ділянки, відносно яких позивачами порушено питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, до переліку земельних ділянок державної власності, право оренди яких виставляється на земельні торги. Такі висновки суд обґрунтував, зокрема, тим, що включення до такого переліку земельних ділянок, яким не присвоєно кадастрового номеру, суперечить положенням ст..79-1 Земельного кодексу України.

Відносно заявлених позивачами вимог щодо визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вказав на те, що відповідач, включивши до Переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах земельну ділянку, яку мали намір отримати позивачі, та, фактично, вчинивши бездіяльність щодо ненадання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою на підставі їх заяв від 18.08.2017 та 19.08.2017, порушив права позивачів на безоплатне отримання земельної ділянки у власність та спричинив негативні наслідки у вигляді неможливості за таких обставин взагалі отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою до завершення земельних торгів.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права, у спірних правовідносинах, є зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки саме такий спосіб захисту реально призведе до відновлення порушених прав позивачів, при цьому, суд врахував наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими вже вирішувалося питання щодо неправомірності відмови відповідача у наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустроїв.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для задоволення позову. З цього приводу заявник апеляційної скарги вказує на те, що наявність тільки звернення до органу, що здійснює розпорядження земельними ділянками, не означає автоматичне задоволення такого клопотання, оскільки орган державної влади на законних підставах має право відмовити заявнику у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, як зазначає відповідач, суд не з'ясував чи були наявні підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Крім цього, заявник апеляційної скарги вказує на те, що покладення судовим рішенням зобов'язання на відповідача свідчить про втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень (в його дискреційні повноваження), що суперечить завданням адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі просять залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються відповідачем, свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 19.09.2017 звернулися до відповідача із заявами про надання кожному з них дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.21, 22).

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листами від 20.09.2017 р. №В-17415/0-12386/0/6-16 та №Ж-17417/0-12385/0/6-17 відповідач відмовив у задоволенні їх заяв, пославшись на частину 7 статті 118 Земельного кодексу України, Закон України "Про охорону земель" та повідомивши, що з метою раціонального використання земельних ділянок ГУ Держгеокадастру в області сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області, інформація про перелік цих ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.25, 26).

Не погодившись з відмовою відповідача у наданні дозволу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 р. по справі №П/811/2466/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі №В-17415/0-12386/0/6-16 від 20.09.2017 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстрована 22.08.2017 року за №В-17415/0/5-17) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, відмовлено (а.с.60-63).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2018 р. по справі №П/811/54/18 адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.09.2017 року за №Ж-17417/0-12385/0/6-17. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 19.08.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с.57-59).

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області, розглянувши повторно заяви позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду, листами від 13.06.2018 р. №В-17415/0-12386/0-4182/0/17-18 та №Ж-17417/0-4190/0/17-18, повідомило позивачів, про відмову у задоволенні їх заяв, пославшись на ст.134 Земельного кодексу України та зазначивши, що запропонована для передачі земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.11.2017 року №628 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах" (а.с.27, 28).

Не погодившись з відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яку прийнято відповідачем за наслідками повторного розгляду заяв, позивачі звернулися з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що відмова відповідача у наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою обґрунтована посиланням на наказ №628.

22.11.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області прийнято наказ №628 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах", згідно з п.1 якого до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах включено земельні ділянки згідно додатку, орієнтовна площа земельної ділянки 5,8500 га, розташування Дмитрівська сільська рада Знам'янського району (а.с.81-82).

Відповідно до змісту оскажуваного наказу його прийнято відповідно до ст.ст.122, 135-139 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого Наказом Держгеокадастру України від 17.11.2016 №308 (а.с.81).

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521, територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане Головне управління Держгеокадастру в області.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Отже, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі, продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на земельних торгах, у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Частина 3 статті 136 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Так, ч.4 ст.136 ЗК України встановлено, що підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З огляду на зазначені положення норм матеріального права, суд першої інстанції правильно вказав на те, що Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку.

В той же час, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

Оскільки встановленні обставини справи свідчать про те, що в оскарженому наказі №628 (Додатку до нього) відсутній кадастровий номер земельної ділянки, то суд першої інстанції обґрунтовано погодився з позицією позивачів про те, що земельна ділянка, яка включена відповідачем до Переліку земельних ділянок в додатку до оскаржуваного наказу, є несформованою в розумінні ст.79-1 Земельного кодексу, у зв'язку з відсутністю умови щодо присвоєння їй кадастрового номеру, що свідчить про відсутність підстав для включення такої земельної ділянки в Перелік земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах.

Крім цього, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що земельні ділянки, розташовані на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та на які позивачі бажали отримати дозволи на розроблення проекту землеустрою на підставі заяв від 18.08.2017 та 19.08.2017, значилися в переліку зарезервованих земельних ділянок учасникам АТО, про що також свідчать накази Головного управління від 16.02.2016 №77, зі змінами в подальшому від 20.09.2017 №458 та від 27.10.2017 №549 (а.с.83-86)

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №3551-ХІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Матеріали справи свідчать про наявність у позивачів статусу учасника бойових дій (а.с.16, 20), що відповідачем не оспорюється.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону №3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються, зокрема, такі пільги як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

З наведеного випливає наявність в учасників бойових дій права на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Враховуючи викладене. суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності оскарженого наказу №628, у частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах земельної ділянки площею 5,85 га (за межами населеного пункту поблизу с. Гостинне Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області).

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в цій частині задоволених вимог, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апеляційна скарга відповідача взагалі не містить аргументів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У спірному випадку, відповідач листами від 13.06.2018 №В-17415/0-12386/0-4182/0/17-18 та №Ж-17417/0-4190/0/17-18, повідомив позивачів що запропонована для передачі земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.11.2017 року №628 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах" (а.с.27, 28).

З урахуванням вищезазначених висновків щодо неправомірності наказу №628, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що включивши до Переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах земельну ділянку, яку мали намір отримати позивачі, та, фактично, вчинивши бездіяльність щодо ненадання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою на підставі їх заяв від 18.08.2017 та 19.08.2017, порушив права позивачів на безоплатне отримання земельної ділянки у власність та спричинив негативні наслідки у вигляді неможливості за таких обставин взагалі отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою до завершення земельних торгів.

Аргументи заявника апеляційної скарги на те, що наявність тільки звернення до органу, що здійснює розпорядження земельними ділянками, не означає автоматичне задоволення такого клопотання, не свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки орган державної влади може відмовити у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою лише з підстав, які прямо визначені законом, але у спірному випадку, відмовляючи у наданні такого дозволу, відповідач не навів законодавчо визначених для цього підстав.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою не ґрунтується на положенням чинного законодавства.

Встановивши обставини справи, які свідчать про порушення прав позивачів у спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту права є зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки саме такий спосіб захисту реально призведе до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки, судом було встановлено те, що при зверненні до відповідача позивач подав усі необхідні документи, передбачені Земельним кодексом України, для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відмова відповідача не ґрунтувалася на положеннях чинного законодавства, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо способу захисту порушеного права. При цьому, суд врахував наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими вже вирішувалося питання щодо неправомірності відмови позивачам у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою.

Відносно аргументів відповідача про те, що покладення судовим рішенням зобов'язання на відповідача свідчить про втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень (в його дискреційні повноваження), суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

У спірному випадку, реалізуючи свої владні повноваження, відповідач, обираючи одне із альтернативних рішень, прийшов до висновку про те, що правильним рішенням є рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тобто, відповідачем було реалізовано свої дискреційні повноваження шляхом відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, але таку відмову судом визнано неправомірною.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що спірні правовідносини між сторонами з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вже були предметом судового розгляду.

Як зазначено вище, судовими рішеннями, які набрали законної сили, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було зобов'язано повторно розглянути заяви позивачів щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, але за результатами повторного розгляду заяви відповідачем знову відмовлено позивачу у наданні такого дозволу.

Таким чином, враховуючи те, що порушенні права позивача не були поновленні навіть після ухвалення судом рішень, враховуючи те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою двічі визнавалася судом неправомірною, задоволення позовних вимог позивачів у такий спосіб, як зобов'язання відповідача надати дозволи на розроблення проекту землеустрою, не може свідчити про втручання у дискреційні повноваження відповідача, а є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем не було висловлено будь-яких зауважень щодо повноти та змісту наданих позивачами документів для вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року по справі №1140/2212/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст..329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 18.12.2018р.

Повне судове рішення складено 19.12.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк