Справа № 464/3527/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3634/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Большакової О.О.,

секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м.Львова (головуючий суддя Рудаков І.П.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 09 год 04 хв 30 жовтня 2018 року у справі №464/3527/18 за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС, заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2018 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича, просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт ремонту транспортного засобу (перебування на СТО), про що стверджує позивач, не входить до вичерпного переліку обставин непереборної сили, аварії, або протиправних дій третіх осіб, а підприємства технічного обслуговування транспортних засобів не є установами (організаціями), які уповноважені на видачу документів, щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб. З представлених на розгляд суду матеріалів суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, встановлений та доведений, оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано, із дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2018 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що притягнення до адміністративної відповідальності здійснено поза межами встановленого ч.3 ст.470 Митного кодексу України 6-місячного строку. Скаржник вказує, що порушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України не є триваючим, а тому формально закінченим з моменту офіційного виявлення під час здійснення митних процедур і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення, тобто 19.07.2017. Також зазначає, що про факт не вивезення за межі України автомобіля «Honda CRX» VIN НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 працівникам ДФС було відомо ще у липні минулого року, оскільки 17.07.2017 позивач письмово повідомив з долученням підтверджуючих документів Львівську митницю ДФС про неможливість вивезення вказаного транспортного засобу за межі України. З огляду на вказане, вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є безпідставним.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, явку повноважних представників не забезпечили, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку, визначеному ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи встановлено, що 22.05.2018 на митному пості «Рава-Руська» в ході митного контролю автомобіля марки «Honda» VIN НОМЕР_1 НОМЕР_2 в якому прямував ОСОБА_3, та внесення даних про автомобіль та осіб, які в ньому переміщувались, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_3 08.07.2017 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» вказаний транспортний засіб без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту. Одночасно встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 22.05.2018.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень (а.с.5-8).

Вважаючи, що вказана постанова є незаконною та не обґрунтованою, прийнята без з'ясування фактичних обставин справи та стоків, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, (далі - МК України) встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу - аварія чи дія обставин непереборної сили під час перевезення товарів.

Частиною 1 статті 460 МК України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі - Порядок №657), наділені ознаками небезпечності, надзвичайності, невідворотності, не залежності від волі особи та у зв'язку з настанням яких неможливе вчасне переміщення транспортних засобів, що перебувають під митним контролем.

Вичерпний перелік подій, віднесених до «обставини непереборної сили» та «аварія» законодавчо не закріплений.

Особливості документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили (надання митному органу відповідних документів) Порядок №657 ставить у залежність від характеру аварії чи обставин непереборної сили, місця їх настання, та передбачає можливість видачі підтверджуючих документів уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

З матеріалів справи встановлено, що 17.07.2017 ОСОБА_3 подав у Львівську митницю ДФС письмові пояснення в яких зазначив, що транспортний засіб «Honda CRX» реєстраційний номер НОМЕР_2 не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений ст.95 Митного кодексу України строк у зв'язку з технічною несправністю. Документи, що підтверджують вказані обставини, зобов'язується представити під час вивезення автомобіля з митної території України (а.с.17).

На підтвердження факту поломки автомобіля марки «Honda CRX», реєстраційний номер НОМЕР_2 до матеріалів справи долучені копії довідки №19 від 22.05.2018, акту приймання-передачі, наряду-замовлення №001616, які видані Виробничо-транспортним підприємством «Автосервіс» та згідно з якими вказаний автомобіль в період з 17.07.2017 по 22.05.2018 знаходився в ремонті на СТО.

Вказані документи разом із фіскальним чеком № від 22.05.2018 було надано позивачем на момент перетину кордону 22.05.2018, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил №3132/20900/18 від 22.05.2018.

Згідно з інформацією з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серед видів діяльності Виробничо-транспортного підприємства «Автосервіс» зазначено: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний); оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ремонт несправностей автомобіля марки «Honda CRX», реєстраційний номер НОМЕР_2, які виникли незалежно від волі особи та спричинили пошкодження транспортного засобу, потребував певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, що підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та є підставою для застосування вимог ч.1 ст.460 МК України.

Щодо покликання скаржника на пропущення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вчинене правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановлено ст.95 МК України строку транзитного перевезення авто більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатись як триваюче, то суд апеляційної інстанції вважає такі частково помилковими, оскільки ст.467 МК України, якою встановлено строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими. Водночас обов'язковим елементом складу правопорушення передбаченого ст.470 МК України, щодо не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, є перевищення строку вивезення транспортного засобу більш як на 10 діб, а тривати дане правопорушення може з одинадцятого дня і до його виявлення.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що правопорушення передбачене ст.470 МК України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування (виявлення) уповноваженими особами митних органів, а адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 481 МК України підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Фіксація правопорушення у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення є наслідком відповідних дій посадових осіб з перевірки наявності в діях особи складу правопорушення та наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Ці дії посадових осіб можуть вчинятися лише після виявлення правопорушення, тобто встановлення певного факту та загальних ознак вчиненого діяння.

Як встановлено з матеріалів справи та не спростовано відповідачем 17.07.2017 Львівською митницею ДФС зареєстровано пояснення ОСОБА_3 щодо неможливості вивезення транспортного засобу, а тому днем виявлення порушення позивачем митних правил слід вважати 17.07.2017.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, а судом не встановлено, що з моменту реєстрації повідомлення позивача про поломку транспортного засобу та до 22.05.2018 - дня складання протоколу про порушення митних правил, суб'єктом владних повноважень, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері митної справи, перевірялись обставини за яких транспортний засіб «Honda CRX», реєстраційний номер НОМЕР_2 не вивезено за межі митної території України, зокрема, для підтвердження чи спростування обстави, за яких особа в порядку ч.1 ст.460 МК України звільняється від адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вимоги ч.1 ст.486, ст.489 МК України, щодо з'ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, приписів ч.1 ст.466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, ч.1 ст.531 МК України, щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, беручи до уваги момент виявлення суб'єктом владних повноважень, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері митної справи, вчиненого правопорушення - 17.07.2017 та момент фіксування його протоколом про порушення митних правил від 22.05.2018, а також день винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 суд апеляційної інстанції зауважує, що таке стягнення накладено поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, оскільки сплинуло більше ніж шість місяців, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та позов задовольнити, відповідно до ст.286 КАС України скасувати постанову Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 і закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3.

Керуючись статтями 230, 250, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2018 року у справі №464/3527/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС, заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 і закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 20.12.2018