Справа № 802/748/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2018 року

Київ

справа № 802/748/16-а

провадження № К/9901/18092/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Желтобрюх І. Л., Стрелець Т. Г.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: Курка О. П. (головуючий), Совгири Д. І., Білої Л. М.

І. Суть спору

1. У травні 2016 року ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до прокуратури Вінницької області (надалі також відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

2. Позов обґрунтований протиправністю відмови відповідача у донарахуванні та виплаті позивачеві заробітної плати з 1 липня по 8 жовтня 2015 року в розмірах, визначених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», донарахуванні та виплаті вихідної допомоги з урахуванням такої зарплати, а також з приводу видачі довідки про середньомісячний заробіток станом на 8 жовтня 2016 року (на день звільнення з роботи).

3. Відповідач позов не визнав, зазначивши, що заробітна плата позивачу обрахована і виплачена правомірно, оскільки у бюджетних призначеннях органам прокуратури України на заробітну плату, встановлених Законами України «Про Державний бюджетом України на 2015 рік», кошти для реалізації вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» не передбачені. Крім того, вказав, що прокуратура Вінницької області уповноважена здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці і не наділена правом самостійно, без правового регулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного Бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплатити її у вищому розмірі.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Вінницької області на різних посадах із 15 грудня 1992 року по 8 жовтня 2016 року, в тому числі з 26 березня 2015 року на посаді начальника відділу представництва при виконанні судових рішень управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області.

5. 8 жовтня 2015 року позивач звільнений із займаної посади у зв'язку з реорганізацією та скороченням у структурі та штатному розписі прокуратури Вінницької області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

6. 21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з письмовими заявами до прокуратури Вінницької області з приводу донарахування та виплати йому заробітної плати з 1 липня по 8 жовтня 2015 року в розмірах, визначених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», донарахування та виплати вихідної допомоги з урахуванням такої зарплати, а також з приводу видачі довідки про середньомісячний заробіток станом на 8 жовтня 2015 року.

7. Листами від 25 квітня 2016 року за № 18-ф-265 та від 27 квітня 2016 року №18-ф-272 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку заробітної плати та вихідної допомоги, а також про відсутність підстав для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

8. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 15 вересня 2016 року позов задовольнив:

9.1. визнав протиправними дії прокуратури Вінницької області щодо недонарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати із 15 липня по 8 жовтня 2015 року, одноразової вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, виходячи із розміру посадового окладу, доплат і надбавок до нього, визначених Законом України «Про прокуратуру»;

9.2. зобов'язав прокуратуру Вінницької області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати та інших виплат ОСОБА_1 за період з 15 липня по 8 жовтня 2015 року включно відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням вже здійснених виплат за цей період.

10. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 81 Закону Україну «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

11. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 31 січня 2017 року скасував постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та ухвалив рішення про відмову в позові.

12. Таке рішення апеляційний суд мотивував тим, що нарахування та виплата заробітної плати позивачу за спірний період здійснено відповідно до нормативних актів, які регулюють порядок оплати праці працівників прокуратури.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

13. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

14. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

15. Відповідач подав перечення на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Оцінка Верховного Суду

16. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. 14 жовтня 2014 року прийнято Закон України №1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року.

18. Відповідно до частини третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

19. Отже, з липня 2015 року відбулися зміни в оплаті праці працівників прокуратури.

20. Разом із цим, відповідно до положень статей 8 та 13 Закону України «Про оплату праці» умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

21. Частиною дев'ятою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

22. Згідно зі статтями 89 та 90 Закону України «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України. Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

23. Частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

24. Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що положення частини другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

25. Тобто, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», як спеціальним законом, який регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, які фінансуються з державного бюджету, надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

26. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 763; надалі - Постанова № 505) надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури (пункти 2, 6).

27. Підпунктом 1 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

28. Однак, Кабінет Міністрів України вказаного не здійснив, тоді як реалізація положень Закону України «Про прокуратуру» є неможливою без унесення відповідних змін до Постанови № 505 та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» щодо заробітної плати працівників органів прокуратури.

29. При цьому Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» внесено зміни до Бюджетного кодексу України, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» якого доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

30. Враховуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання збільшення видатків Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у розмірі, встановленому Законом України «Про прокуратуру», а тому висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильним.

31. За таких обставин Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

32. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

VІI. Судові витрати

33. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі № 802/748/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді І. Л. Желтобрюх

Т. Г. Стрелець