Справа № 815/1080/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1080/18

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївський області, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування постанови та розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2018 року дочірнє підприємство «ЛИДЕР» звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Управління в Миколаївській області щодо складання акту №0004089 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.12.2017 року, довідки про здійснення габаритно-вагового контролю від 22.12.2017 року, розрахунку №367 від 22.12.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до актів від 22.12.2017 року №033420, №0004089, та акту №033420 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.12.2017 року; визнання протиправним та скасування розрахунку №367 від 22.12.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до актів від 22.12.2017 року № №033420, 0004089; визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 22.12.2017 року Управлінням в Миколаївській області здійснений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVOVNL, д/н НОМЕР_1, що належить ДП «ЛИДЕР», під час якого були складені зазначені акти від 22.12.2017 року №№033420, 0004089 та розрахунок №367 від 22.12.2017 року, на підставі яких Управлінням в Одеській області постановою від 30.01.2018 року застосований до ДП «ЛИДЕР» адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 гривень.

Позивач вважав, що габаритно-ваговий контроль його транспортного засобу був здійснений з порушенням вимог законодавства, що регламентує проведення зважування вантажного автомобілю під час здійснення вказаного контролю, що потягло прийняття від 30.01.2018 року неправомірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Також зазначалось, що з наданих відповідачем за його запитом квитанції зважувального засобу та актів неможливо встановити на якому пункті - стаціонарному чи пересувному, на яких вагах (з якими можливими чи допустимими похибками), та в якому режимі (в статичному режимі чи в русі) проводилося зважування. Квитанція зважувального засобу не містить підпису водія автомобіля, який було зважено, а тому така квитанція не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу. Крім того, відповідачами не надано на його запит необхідних та допустимих доказів, які б свідчили про правильне виконання зважування автомобіля позивача та визначення його маси у відповідності до вимог чинного законодавства та методики, передбаченої вимогами п.п. 2 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок №879).

Позивач стверджував, що враховуючи, що задня вісь автомобілю є здвоєною, визначення загального навантаження на здвоєну вісь шляхом сумування осьових навантажень на кожну напіввісь є неправильним, про що також свідчить те, що загальна маса навантаженого транспортного засобу складала 23,64 тонн, в той час як Управлінням в Миколаївський області внаслідок окремого зважування шести напівосей та сумування результатів визначено загальну масу автомобіля 25,35 тонн. Позивач зазначив, що навіть при такому визначенні результатів зважування загальна маса транспортного засобу - 25,35 тонн та навантаження на першу вісь - 5,75 тонн не тільки не перевищують допустимих (40 тонн та 11 тонн відповідно), а і є майже вдвічі меншими за допустимі.

На думку позивача, з наданих на його запит копій документів неможливо з'ясувати, яким чином Управлінням в Миколаївській області було визначено плату за проїзд за перевищення нормативних параметрів в розмірі 0,42 євро/км у рядку 2.2.1. розрахунку №367 від 22.12.2017 року. Незрозумілим є той факт, що для розрахунку плати за проїзд взято відстань 105 км, між якими точками, яким чином та відповідно до яких нормативних актів її було визначено. Враховуючи викладене, також були відсутні підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу, а тому постанова Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року є протиправною. При цьому позивач зазначав, що порушення його прав відбулось і під час розгляду акту та прийняття постанови №029532 від 30.01.2018 року, оскільки лист про розгляд справи 30.01.2018 року був отриманий ним лише 03.02.2018 року, тобто після розгляду справ, чим порушено його право на участь у розгляді справи та надання пояснень, заперечень, використання правової допомоги. Прийнята постанова, яка оскаржується, не містить конкретної інформації про допущені ДП «ЛИДЕР» порушення законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року позов задоволений частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державної служби з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» (65496 Одеська область Овідіопольський район, с/рада Таїровська, вул. Ак. Вільямса, 93, ) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду дочірнє підприємство «ЛИДЕР» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідністю частини висновків суду обставинам справи, у звязку з чим просить його в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 22.12.2017 року під час рейдової перевірки головними спеціалістами відділу державного контролю та нагляду Управління у Миколаївській області - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д Н-24, 211 км + 920 м, згідно направлення на перевірку № 010479 від 15.12.2017 року, було здійснено перевірку транспортного засобу марки VOLVOVNL, д/н НОМЕР_1, що належить ДП «ЛИДЕР».

За наслідками зважування складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0012707 від 22.12.2017 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0004089 від 22.12.2017 року, відповідно до з яких ДП «ЛИДЕР» допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, замість допустимих 16 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 19600 кг, тобто на 3 тонни 600 кг. більше дозволених нормативів. Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0012707 від 22.12.2017 року, повна маса транспортного засобу була визначена на рівні 25,35 тонн шляхом складання навантаження на осі.

Крім того посадовими особами Управління в Миколаївський області складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 033420 від 22.12.2017 року, в якому зазначено про перевищення вагових обмежень при перевезенні позивачем вантажу та відсутній дозвіл, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень.

На підставі актів працівниками Управління в Миколаївській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.12.2017 року, яким ДП «ЛИДЕР» нараховано плату за проїзд в розмірі 132,30 євро за фактично пройдену відстань 105 км.

Постановою Управління в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу №029532 від 30.01.2018 року до ДП «ЛИДЕР» на підставі акту від 22.12.2017 року №033420 застосовано у відповідності до частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За правилами пункту 15 Порядку № 1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Так, відповідно до підпункту 15 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на Укртрансбезпеку завдань вона здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснення Управлінням в Миколаївській області територіальним органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю відносно позивача, за результатами якого ним були складені 22.12.2017 року акти №0004089, №033420, розрахунок №367, довідка про здійснення габаритно-вагового контролю, входить до повноважень Управління в Миколаївський області.

Отже позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Управління у Миколаївській області щодо складення вказаних актів, довідки та розрахунку не підлягають задоволенню.

Вказані документи, які складені під час габаритно-вагового контролю не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому їх висновки не можуть бути предметом спору.

Оцінка вказаних документів, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання, викладення у ньому висновків перевірки, надавалась судом першої інстанції при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких документів, у даному випадку постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Інші документи, складені під час здійснення габаритно-вагового контролю 22.12.2017 року акти №0004089, №033420, довідка №0022707 та розрахунок №367 не є актами індивідуальної дії у розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України.

Обовязковою ознакою акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обовязків, їх зміни чи припинення.

Обовязковою ознакою дій, рішень субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер, тобто акт індивідуальної дії розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб). За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

Таким чином, не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування розрахунку від 22.12.2017 року плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно актів від 22.12.2017 року № №033420, 0004089, який не є актом індивідуальної дії, сам по собі не несе правових наслідків для позивача, а лише визначає розмір шкоди, заподіяний автомобільним дорогам, яка може бути стягнута з особи, яка причинила таку шкоду лише в судовому порядку, при наявності встановлення вини щодо завдання вказаної шкоди.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень, колегія суддів зазначає, що в частині задоволення позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів апелянта про те, застосована судом першої інстанції стаття 17 КАС України не містить визначення рішень суб'єктів владних повноважень, які можуть бути оскаржені за правилами адміністративного судочинства, та регламентує основні положення досудового врегулювання спорів слід зазначити, що помилкове застосування раніше діючої норми статті КАС України в рішенні суду першої інстанції може бути вирішене шляхом виправлення описки в порядку статті 253 КАС України.

Доводи апелянта, що він оскаржував правомірність дій відповідача не з підстав того, що такі дії не входять до його повноважень не спростовують висновків суду першої інстанції, адже довідка про здійснення габаритно-вагового контролю від 22.12.2017 року, розрахунок №367 від 22.12.2017 року та акт №033420 щодо прийняття яких позивач просив визнати неправомірними дії не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС та не можуть бути предметом спору.

Щодо посилання апелянта на пункт 41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок), згідно якого дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку слід зазначити наступне.

Як було зазначено вище, акт, довідка та розрахунок, які складені під час габаритно-вагового контролю не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому їх висновки не можуть бути предметом спору, а відтак і дії Управління у Миколаївській області щодо їх складення не підлягають задоволенню

Диспозиція цієї статті (системний аналіз) передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки (ревізії), наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, (ревізії); дій щодо проведення ревізії без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Близьких за змістом правових висновків з приводу оскарження дій посадових осіб під час проведення перевірки та складення акту перевірки дійшов Верховний суд України у справі 321-237а13, постанова суду від 10.09.2013 року, номер судового рішення в ЄДРСРУ № 33770792.

При цьому в ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення відповідачем габаритно-вагового контролю транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у справі № 815/1080/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 19 грудня 2018 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк