Справа № 804/3313/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

20 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3313/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (суддя Конєва С.О.) по справі №804/3313/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірної відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017р. п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 ЗУ По статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і в подальшому проводити нарахування та виплати пенсії згідно чинного законодавства України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інвалідом 1 групи та в період з 07.05.1986р. до 07.06.1986р. перебував на спеціальних військових зборах, має право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. В березні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, однак в цьому йому було відмовлено з посиланням на відсутність у позивача такого права. Позивач вважає, що така відмова в перерахунку пенсії порушує його право на соціальний захист, є незаконною та протиправною, оскільки він є військовослужбовцем (в розумінні статті 10 Закону №796) , який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому з 01.10.2017р. пенсія по інвалідності має бути виплачена з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року згідно до ч.3 ст.59 Закону №796.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду

першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017р. п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 ЗУ По статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і в подальшому проводити нарахування та виплати пенсії згідно чинного законодавства України. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії на підставі положень ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач вказує на те, що на він є військовослужбовцем, призваним на спеціальні військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС в травні 1986 року, що підтверджується військовим квитком, архівною довідкою Міністерства Оборони України, експертним висновком Центрально-військової лікарської комісії. Вважає, що він, у розумінні ст.10 Закону №796, є військовослужбовцем, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому з 01.10.2017р. пенсія по інвалідності має бути виплачена з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року згідно до ч.3 ст.59 Закону №796.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 1 групи, що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_1 , вкладки до посвідчення та посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.49-50).

З 07.05.1986р. по 07.06.1986р. позов приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_3 (с. Оране), що підтверджується копією довідки Центрального архіву Міністерства оборони України №51/8896 від 02.09.1993р. та копією військового квитка НОМЕР_4 (а.с.19, 40, 76, 77-84).

З 15.07.2009р. позивачу призначено пенсію за віком згідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копіями заяви позивача про призначення пенсії від 10.09.2009р. та протоколу про призначення пенсії №453 від 01.10.2009р. (а.с.58-59).

27.03.2018р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення з 01.10.2017р. перерахунку та виплати його пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с.14, 39).

Листом №М4770-18 від 10.04.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015р. №851, оскільки позивач проходив дійсну строкову службу з 13.11.1977р. по 14.11.1979, а участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 08.05.1986р. по 09.05.1986р. (а.с.17-18, 37).

Відмова відповідача у перерахунку пенсії стала підставою звернення з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, а але з інших підстав.

Так як зазначено вище, відмовляючи у перерахунку позивачу пенсії на підставі ч.3 ст.59 Закону №796, відповідач в Листі від 10.04.2018р. посилався на те, що на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу.

Суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, відмовив в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не отримує пенсію по інвалідності, а отже не має права на перерахунок пенсії на підставі ч.3 ст.59 Закону №796.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визначив іншу підставу для відмови в перерахунку позивачу пенсії, оскільки така підстава не була зазначена відповідачем в Листі №М4770-18 від 10.04.2018р.

Таким чином, з огляду на визначені відповідачем підстави для відмови позивачу у перерахунку пенсії, тобто з огляду на суть спірних правовідносин між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.03.1991 № 796-ХІІ визначено види пенсій, підстави їх призначення та розмір пенсій, що призначаються військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ), яким частину третю статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, з аналізу вказаної редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме доповнено цей перелік особами, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також особами, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

При цьому, незмінною залишилася умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби.

Висновок про те, що вказаний у ч.3 ст.59 Закону перелік осіб стосується виключено військовослужбовців, а не будь яких інших осіб, випливає з того, що зазначена норма права знаходиться в статті 59 Закону, якою, як зазначено вище, визначено умови призначення пенсій саме військовослужбовцям. При цьому, вказана норма права (ч.3 ст.59 Закону) стосується не усіх військовослужбовців, а виключно тих, які проходили дійсну строку службу.

Таким чином, оскільки на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу, а був призваний на військові збори, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що на позивача не поширюються положення ч.3 ст.59 Закону.

Аргументи позивача, які ним наведені в апеляційній скарзі та з якими останній пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, фактично стосується того, що позивач, як військовослужбовець (оскільки був призваний на військові збори у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), має право на перерахунок пенсії на підставі положень ч.3 ст.59 Закону. Але така позиція позивача є невірною, оскільки право на перерахунок пенсії за ч.3 ст.59 Закону мають лише військовослужбовці, які проходили дійсну строкову службу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року по справі №804/3313/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 20.12.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк