Справа № 623/2921/18
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2921/18
Номер провадження 2-а/623/87/2018
РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2018 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонова Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

судового розпорядника: Максименка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/2921/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, Барвенова Максима Миколайовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

03 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, Барвенова М.М. серії НК № 854454 від 28.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, позивачу стало відомо, що 28 липня 2018 року поліцейським СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області Барвеновим М.М. на нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 854454. Відповідно до вказаної постанови позивач 28.07.2018 року близько 12 год. 55 хв. керуючи автомобілем Рено Дастер, дер. номер НОМЕР_1 по вул. Паромна, в м. Ізюмі Харківської області, поблизу Ізюмської автостанції, порушив вимогу знаку 3.23 (поворот ліворуч заборонено) та 3.22 (поворот праворуч заборонено) та на вимогу працівника поліції не пред'явив водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 3.1,2.1 ( а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. На думку позивача, відповідачем незаконно розглянула справу, позбавила його можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувала порядок встановлений ст. 251,256,283 КУпАП. Разом з позовом просить суд поновити строку на звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З матеріалів справи, вбачається, що 28.07.2018 року близько 12 год. 55 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Рено Дастер, дер. номер НОМЕР_1 по вул. Паромна, в м. Ізюмі Харківської області, поблизу Ізюмської автостанції, порушив вимогу знаку 3.23 (поворот ліворуч заборонено) та 3.22 (поворот праворуч заборонено) та на вимогу працівника поліції не пред'явив водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 3.1,2.1 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП .

28.07.2018 року інспектором СРПП Ізюмського ВП в Харківській області, Барвеновим М.М. було винесено постанову серії НК №854454 від 28.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що ч.2ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 3ст. 79 КАС України зобов'язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, а тому, в даному випадку, суд відповідно до ч. 5 ст.77, ч.3 ст.205, ст. 286 КАС України безумовно зобов'язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

Крім того, інспектором патрульної поліції при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи, також відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач умисно або з необережності порушив п.3.1,2.1 (а) ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, також відповідачем не надано доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови, а сам позивач вказує на те, що про існування останньої дізнався з матеріалів адміністративної справи через місяць після ухвалення постанови, не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 28.07.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то судовий збір стягується на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1ст. 121 КУпАП, ст. ст.6,8,9,72,77,139,242,243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1) до поліцейського СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, Барвенова Максима Миколайовича (64309 Харківська область, м. Ізюм, пров. Георгіївський,4) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії НК № 854454 від 28.07.2018 року- задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 854454 від 28.07.2018 року, яка винесена поліцейським СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області Барвеновим М.М. відносно ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Харківській області на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова