Справа № 819/1297/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/СК-10/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників сторін:

представник прокуратури ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Прокуратури Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року (суддя Підлісна І.М., оголошено о 11:10 в м. Тернопіль) у справі № 819/1297/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» звернулось з позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання дій протиправними по оформленню розрахунку фактичних витрат на ви плату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б»-«з» ЗУ «Про пенсійне забезпечення з 01.01.2016 по 31.08.2016 року на суму 1245226,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на той факт, що у розрахунках, всупереч законодавству, вказано пенсіонерів, які досягли 55-річного віку або не мають стажу роботи у позивача, безпідставно збільшено 5-річний період, на який розповсюджувався обовязок роботодавця по відшкодуванню органу пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі № 819/1297/16 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції Прокуратурою Тернопільської області подано апеляційну скаргу. На думку Прокуратури вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому така підлягає до скасування. Зокрема апелянт зазначає, що у постанові безпідставно зазначено, що початком перебігу строку для звернення до суду з позовом ТзОВ «Ватра-Укр» є дата отримання позивачем позовної заяви заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури про відшкодування позивачем витрат по виплаті і доставці пенсій на суму 1245226,72 грн. з додатками (в тому числі оспорюваними розрахунками), а саме 13.10.2016 року.

Представник Прокуратури в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники судового процесу в засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції посилався на те, що дії відповідача при оформленні розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій з включенням в нього відшкодування в т.ч. за осіб, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є протиправним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже пенсії, призначені відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ), підлягають обовязковому відшкодуванню платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, з 1 жовтня 2011 року стаття 26 Закону №1058-IV діє в новій редакції згідно із Законом № 3668-VІ.

Відтак за частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною другою статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. Тобто жінкам підвищено вік з якого вони набувають права на пенсію за віком в залежності від дати їх народження: від 55 до 60 років.

Отже, на законодавчому рівні з жовтня 2011 року було змінено вік, з досягненням якого особи мають право на призначення пенсії за віком. Водночас, за певними категоріями осіб й надалі зберігається право на пенсію за Законом № 1058-IV на пільгових умовах в разі досягнення віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

Таким чином, особа, яка раніше набула право на пенсію на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) й надалі продовжує її отримувати, а обовязком підприємства є й надалі відшкодовувати Пенсійному фонду повязані з цим витрати. Умовою для припинення такого обовязку закон встановив досягнення особою віку, з якого пенсія призначається на загальних підставах (відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV). Незалежно від правового регулювання, яке існувало станом на дату набуття особою права на пільгову пенсію, її пенсійний вік (для призначення пенсії на загальних підставах) визначатиметься лише у відповідності з положеннями чинного законодавства, яке регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення і загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Щодо визнання протиправними дій відповідача по оформленню Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2016 по 31.08.2014 на загальну суму 1245226,72 грн. по усіх пенсіонерах, то колегія судді зазначає.

У статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» вік виходу пенсіонерів-чоловіків на пільгову пенсію по пунктах «а» та «б» не змінився, а, відповідно, період відшкодування таких пільгових пенсій є обовязковим для товариства. Судом першої інстанції це не враховано, а відтак безпідставно скасовані Розрахунки. Окрім зазначеного, у оскаржуваних Розрахунках присутні суми відшкодування по пенсіонерах по яких також період відшкодування не перевищує 5 років, відтак права позивача не порушені.

Відповідно до вимог ст. 317 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у звязку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі № 819/1297/16 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 21 грудня 2018 року.