Справа № 808/1772/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1772/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року (головуючий суддя - Стрельникова Н.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо незарахування заробітку позивачу з 01.01.1991 року по 31.10.1995 року на підставі довідки про заробітну плату за період роботи в ТОВ фірма АЕК (МП АЕК) за №03-06/Д-543 від 05.10.2017 року, виданої Архівним управлінням Запорізької міської ради при обчисленні пенсії;

- зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії за віком з зарахуванням заробітку з 01.01.1991 року по 31.10.1995 року на підставі довідки про заробітну плату за період роботи в ТОВ фірма АЕК (МП АЕК) за №03-06/Д-543 від 05.10.2017, виданої Архівним управлінням Запорізької міської ради, починаючи з 01.02.2018 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем не взято суми заробітних плат за 1991-1995 роки. Підставою відмови став акт перевірки довідки про заробітну плату, наданої для перерахунку пенсії Архівним управлінням Запорізької міської ради, яким встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 роки у зв'язку з не нарахуванням на ці суми страхових внесків.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовлено (а.с.55-57).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області при перевірці поданих Позивачем архівної довідки виявлено в ній порушення, Відповідачем здійснено перерахунок пенсії з урахуванням зауважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що Відповідач не навів документального підтвердження встановлення зайвого включення сум заробітку для обчислення пенсії, не вказав які саме зайві суми заробітку не можуть бути використані для обчислення пенсії. Також Позивач вказує, що Відповідач взагалі не доводить свого твердження про те, що страхові внески не були нараховані на суми заробітної плати.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, зокрема, зазначає, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Надана Позивачем архівна довідка була направлена для перевірки до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 11 січня 2018 року останнім складено акт №219/1, у якому зазначено про виявлені під час перевірки порушення, зокрема включення до заробітної плати сум за період 1991-1995 роки, які не враховуються при розрахунку пенсії, оскільки на них не нараховувались страхові внески. Відповідач зазначає, що ним було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням зауважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Також у відзиві Відповідачем заявлено клопотання про проведення розгляду справи без участі його представника.

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 25 липня 2008 року Позивачу призначено пенсію за віком із розрахунку стажу 42 роки 4 місяці 4 дня та із заробітної плати 1653,98 грн. за період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1990 року.

10 жовтня 2017 року Позивачем до пенсійного органу була надана архівна довідка про заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 року по 31.10.1995 року в ТОВ фірма «АЕК» № 03-06/К-542 від 05.10.2017 року.

Листом №353/Д-9 від 13 жовтня 2017 року Позивача повідомлено, що перерахунок пенсії буде здійснено після отримання акту перевірки довідки про заробітну плату контрольно-перевірочним відділом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

11 січня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області складено акт №219/1 від 11.01.2018 року перевірки достовірності довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії, наданої Архівним управлінням Запорізької міської ради. У зазначеному акті зроблено висновок, що за результатами перевірки архівної довідки, яка видана ОСОБА_1 та первинних документів, що підтверджують нарахування заробітної плати, встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 рік у зв'язку з не нарахуванням на ці суми страхованих внесків.

16 лютого 2018 року Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя Позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до акту перевірки та заяви позивача від 06.02.2018 управлінням проведено перерахунок. Розмір пенсії склав 2577,25 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З аналізу вищевказаних положень вбачається, що перерахунок пенсії здійснюється на підставі довідки про заробітну плату, яка повинна бути підтверджена первинними документами.

Судом встановлено, що надана позивачем архівна довідка була направлена для перевірки до Головного управління Пенсійного фонду у Запорізькій області. 11.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області складено акт № 219/1, у якому зазначено про виявлені під час перевірки порушення, зокрема, включення до заробітної плати сум за період 1991-1995 роки, які не враховуються при розрахунку пенсії, оскільки на них не нараховувались страхові внески.

З огляду на викладене, у Відповідача були відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі архівної довідки без врахування висновків Головного управління Пенсійного фонду у Запорізькій області.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пенсіонеру надано право на врахування при обчисленні розміру пенсії заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, проте такий перерахунок має здійснюватися на підставі довідок про заробітну плату, обов'язково підтверджених первинними документами.

Разом із тим, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області при перевірці поданих позивачем архівної довідки виявлено в ній порушення, Відповідачем здійснено перерахунок пенсії з урахуванням зауважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції відносно спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 06 липня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року у справі №808/1772/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 17 грудня 2018 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова