Справа № 0540/5745/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року справа №0540/5745/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю: представника позивача - Малушко Г.Ю., ордер серія АА № 125005 від 03.12.2018 року,

представника відповідача - Помалюк І.В., довіреність від 21.09.2018 року № 99-99-11-17/05/44,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0540/5745/18-а (головуючий І інстанції Смагар С.В. повний текст складений 21 вересня 2017 року у приміщенні суду м. Слов'янськ Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (далі-позивач, ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі-відповідач, ДФС України) в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку має право позивач реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 28 378 835 грн у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом строк;

- зобов'язання відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість сум, на яку має право позивач реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 28 378 835 грн та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість (том 1 а.с. 4-8).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку має право Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 28 378 835 грн у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом строк.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість сум, на яку має право Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 28 378 835 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 грн.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання законної сили даним судовим рішенням (том 2 а.с. 141-144).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року та прийняти нове судове рішення, про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі посилається на норми діючого законодавства, яке регулює перенесення показників від'ємного значення з ПДВ у систему електронного адміністрування з вказаного податку. Зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно встановив судовий контроль за судовим рішенням, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду після набрання ним чинності (том 2 а.с.146-147).

13 грудня 2018 року від позивача на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ДФС України про залишення позовної заяви без розгляду, задоволено клопотання позивача та визнані поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду. Вказана ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили. Окрім того, в апеляційній скарзі відсутні твердження апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, які були допущені судом при винесенні ухвали від 04 вересня 2018 року. Також зазначив, що судом дії суду по встановленню судового контролю спрямовані на втілення в життя правової позиції Європейського суду з прав людини щодо неприпустимості такого явища як невиконання судового рішення та упередження його виникнення у даній справі. Вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року залишити без змін (том 2 а.с. 179-182).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, на задоволенні якої наполягав. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухав суддю - доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

Позивач - ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 32794511, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (том 1 а.с. 9-12).

З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2015 року підприємство подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в якій показник рядка № 24 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду» декларації з ПДВ позивача за червень 2015 року дорівнює 31 237 207 грн, показник рядка № 31 «Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного періоду» «-» 2 858 372 грн (том 1 а.с. 13-16).

Вказана податкова декларація була отримана податковим органом 20 липня 2015 року, про що свідчить квитанція № 2 (том 1 а.с. 26).

Судами встановлено, що у витягу з системи електронного адміністрування на запит від 20 липня 2015 року у рядку сума збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначена була сума 19 696 766 грн. З витягів від 11 серпня 2015 року та від 10 вересня 2015 року вбачається, що у зазначених рядках відсутня сума від'ємного значення, на яку збільшується показник.

Суд зазначає, що відповідач не надав жодного спростування, заперечень чи доказів по суті спору з приводу права позивача на збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість сум, на яку позивач може реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 28 378 835 грн (том 1 а.с. 71-73).

У період з 19 грудня 2016 року по 27 лютого 2016 року контролюючим органом була проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року, за результатами якої було складено акт від 6 березня 2017 року № 12/28-10-47-12/32794511. Вказаним актом перевірки не встановлено допущення позивачем порушень при формуванні показників податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року (том 1 а.с. 74-204).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ, який набрав чинності 1 січня 2015 року, запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до пункту 2001.1 статті 2001 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 569).

Згідно пункту 2 Порядку № 569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», від 16 липня 2015 року № 643-VIII (далі-Закон № 643-VIII) яким підрозділ 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 34.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових НаклОтр, НаклВид та Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (підпункт 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Прикінцеві положення Податкового кодексу України).

Аналогічний алгоритм дій ДФC України визначений підпунктом 3 пункту 10 Порядку № 569.

Державна фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону № 643-VIII з удосконалення системи електронного адміністрування ПДВ (http://sfs.gov.ua/baneryi/podatkovi-zmini-2015/elektronne administruvannya-pdv/63853.html), в розділі III якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/ розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема: з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, сформовану відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 та пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року; протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) сума зареєстрованим платникам податку збільшиться на суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали; суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 року; суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року; суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 2001.6 статті 2001 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/ІІ квартал 2015 року; на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

Планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим до 20 серпня 2015 року платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за II квартал 2015 року.

Згідно повідомлення прес-служби ДФЄ України від 5 серпня 2016 року, опублікованого на офіційному веб-порталі ДФЄ України (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/209359.html) ДФС України до 10 серпня 2015 року зобов'язувалась забезпечити збільшення зареєстрованим платникам податку на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень, що була надана платниками до 31 липня 2015 року.

Отже, протягом серпня 2015 року Державна фіскальна служба України у зв'язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Тобто, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року, без проведення перевірок, автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми.

Враховуючи, що податковий орган не вказує на порушення позивачем наказу Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966 (в редакції чинний на момент подачі декларації з ПДВ за червень 2015 року), що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 року за № 1267/26044, яким затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, відтак бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року є протиправною.

Як вбачається зі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37- 38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Суд не приймає доводи апелянта про порушення процесуального строку звернення до суду, оскільки дане питання було вирішено ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року, відповідачем вказана ухвала не оскаржувалась та в подальшому набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно незгоди апелянта з рішенням суду про зобов'язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0540/5745/18-а, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем протягом тривалого часу допускалась бездіяльність щодо нездійснення збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми від'ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду.

Згідно з ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, враховуючи вказані обставини та відповідно до приписів ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що дії суду першої по встановленню судового контролю, є законними та правомірними, оскільки спрямовані на неприпустимість такого явища як невиконання судового рішення та упередження його виникнення.

Таким чином, не приведення даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ з червня 2015 року порушує права позивача, зокрема, право мирно володіти своїм майном та не узгоджується з закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0540/5745/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0540/5745/18-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 19 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова