Справа № 127/24725/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
19 грудня 2018 року

м. Київ

справа №127/24725/16-а

провадження №К/9901/33588/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М.,
суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 (головуючий суддя Бедрак М.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Білої Л.М., суддів Гонтарука В.М., Граб Л.С.) у справі №127/24725/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірним рішення та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах.
I. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірним протоколу комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови йому в призначенні пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити і виплачувати ОСОБА_1 з 17.08.2016 пільгову пенсію згідно з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови призначити та виплачувати пенсію позивачу відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наявності обґрунтованих підстав для цього.
3. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017, позов задоволено: визнано протиправними дії та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.08.2016.
4. У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач в період роботи з 17.08.1988 по 06.03.2001 працював «каменщиком» військової частини НОМЕР_1 , з 21.11.2002 по 30.04.2003 муляром на підприємстві ПМНВІП «СТРУМ», з 22.03.2005 по 04.04.2006 муляром 4 розряду ТОВ «БМУ-3», з 30.07.2013 по 10.06.2016 муляром 4 розряду ДП МО України «Вінницьке ІБУ».
6. ОСОБА_1 17.08.2016 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії, згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
7. Відповідно до рішення (протоколу) відповідача від 03.11.2016 №9932 щодо призначення пенсії позивачу, останньому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку із відсутністю пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
8. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відомості, наведені в довідці військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2001 щодо трудової діяльності позивача з 17.08.1988 по 06.03.2001 на посаді муляра в бригаді мулярів, яка передбачена Списком № 2, підтверджуються зазначеними вище архівними довідками (п.п. 11, 12 даного рішення).
10. Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт відсутності документів, що підтверджують проведення атестації робочих місць, не може розцінюватись відповідачем як непроведення такої атестації взагалі.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. У своїй касаційній скарзі відповідач наголошує на тому, що надана позивачем довідка є неналежно оформленою, а за відсутності інших документів та непідтвердження факту проведення атестації робочих місць не є можливим підтвердити період пільгової роботи позивача у військовій частині НОМЕР_1 (в/ НОМЕР_3 ).
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
13. За змістом п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
14. Предметом спору в цій справі є незарахування відповідачем до спеціального стажу позивача періоду його роботи на посаді муляра з 17.08.1988 по 06.03.2001 у військовій частині НОМЕР_1 (в/ НОМЕР_3 ).
15. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у справі доказів встановили, що відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2001 ОСОБА_1 повний робочий день працював з 17.08.1988 по 06.03.2001 муляром в бригаді мулярів за посадою, яка передбачена Списком № 2 розділом XXVII.
16. Проте відповідачем визнано зазначену довідку неналежно оформленою та направлено листи для перевірки даних, вказаних у довідці, а також для отримання копій наказів про проведення атестації робочого місця.
17. Згідно з даними архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.09.2016 ОСОБА_1 працював у військовій частині НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ) м. Вінниця на посадах: «уч. Каменщика», «каменщик» з 13.07.1988 (наказ № 83 від 13.08.1988), звільнений з 06.03.2001 року (наказ № 13 від 06.03.2001). Інформація про формування бригад мулярів в особовій картці Ф.Т-2, а також їх преміювання в перевірених фінансових документах вищевказаної частини відсутня. Атестаційні матеріали в/ч НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ) на зберігання до архіву не надходили.
18. Відповідно до архівної довідки Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.10.2016 № 179-2/1451 в наказі командира військової частини 54711 № 83 від 13.07.1988, м. Вінниця значиться (мовою оригіналу): «Зачислить на работу учеником каменщика ОСОБА_2 с 13.07.1988 с оплатой согласно существующего положения в бригаду каменщиков Шпортко Ю.И. Табельный № 0594». В наказах командира військової частини НОМЕР_1 за період з 01.07.1983 по 29.071996 інформації про проведення атестації робочих місць, перелік професій і посад, робочі місця яких атестовані, немає. Відомостей про преміювання бригад мулярів у наказах командира зазначеної частини також не відображено.
19. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок №442; в редакції на час дії спірних правовідносин).
20. Згідно з п. 2 Преамбули Порядку №442 установлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством.
21. За правилами п. 4 Порядку №442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
22. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
23. Згідно з п. 4.1 Порядку №383 Порядок №442 набув чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
24. Таким чином, проведення атестації робочих місць при виконанні робіт зі шкідливими умовами праці після 21.08.1992 є обов`язковою умовою для зарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
25. Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
26. Зокрема, у постанові від 05.06.2018 (зразкова справа №466/455/17) Верховний Суд зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
27. Відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного правового висновку Верховного Суду.
28. З огляду на викладене, Суд не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
29. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права.
30. Відповідно до ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
31. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 задовольнити.
2. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 у справі №127/24725/16-а скасувати.
3. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірним рішення та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб