Справа № 822/1443/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1443/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

04 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року (ухвалене 24 травня 2018 року, повний текст рішення складено 29 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2018 року Житлово-будівельний кооператив "Барви 6" звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.08.2017 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 133.4.3 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України щодо нецільового використання активів в частині оплати за роботи ТОВ "Валіо Груп", оскільки перерахування коштів ТОВ "Валіо Груп" за будівельно-монтажні роботи, відповідає досягненню цілей, завдань та напряму діяльності позивача. Вказані кошти Кооператив витратив на будівництво будинку, який готовий до експлуатації, що спростовує доводи відповідача щодо нереальності господарських операцій

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що позивач провів оплату ТОВ "Валіо Груп" за роботи, які фактично не виконувались, а проведення оплати слугувало для фактичного переведення цих коштів у готівку, що є нецільовим використанням коштів неприбуткової організації.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Житлово-будівельний кооператив "Барви 6" зареєстрований Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області 09.08.2013 року.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 2220 від 04.08.2017 року відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань взаємовідносин з ТОВ "Валіо Груп" (ПН 39200771) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За наслідками перевірки складено акт №1576/22-01-14-06/38854717 від 09.08.2017 року, в якому зафіксовано порушення вимог підпункту 133.4.3 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 13.08.2015 року), що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік в сумі 317813 грн., в тому числі: серпень 2015 року - в сумі 152051 грн.; III квартал 2015 року (вересень 2015 року) - в сумі 21762 грн.; за IV квартал; 2015 року в сумі 144000 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2017 року, яким визначив позивачу суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 317813 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2017 року позивач оскаржив до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду Державною фіскальною службою України скарга Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" залишена без розгляду відповідно до пункту 4 розділу 8 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916 з підстав пропуску строку звернення, та повернула її скаржнику.

Не погодившись з вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реальність вчинення господарських операцій Житлово-будівельним кооперативом "Барви 6" з ТОВ "Валіо Груп" відсутня. При цьому кошти в сумі 1 765 630,00 грн, перераховані Житлово-будівельним кооперативом "Барви 6" на рахунки TOB "Валіо Груп" для переведення їх в готівку, а тому позивач допустив нецільове використання коштів неприбуткової організації.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.133.4 ст.134 Податкового кодексу України (в редакції з 13.08.2015) неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб; установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення); внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій латі - Реєстр).

Обов'язковою умовою для неприбуткових організацій, відповідно пп. 133.4.2 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 13.08.2015 року) є те, що доходи прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Згідно з пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України (в редакції чинній з 13.08.2015 року) у разі недотримання неприбутковою організацією вимог, визначених цим пунктом, така неприбуткова організація зобов'язана подати у термін, визначений для місячного податкового (звітного) періоду, звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з початку року по останній день місяця, в якому вчинено таке порушення, та зазначити суму самостійно нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток. Податкове зобов'язання розраховується, виходячи із суми операції нецільового використання коштів. Така неприбуткова організація виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій та вважається платником податку на прибуток для цілей оподаткування з першого місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення.

З першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення, до 31 грудня податкового (звітного) року неприбуткова організація зобов'язана щоквартально подавати до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток (з наростаючим підсумком та сплачувати податок у термін, визначений для квартального періоду) та подавати фінансову звітність та сплачувати податок на прибуток у порядку, встановленому цим розділом для платників податку на прибуток.

З наступного податкового (звітного) року така неприбуткова організація подає фінансову і податкову звітність та сплачує податок на прибуток у порядку, встановленому для платників податку на прибуток.

Відповідно до вимог п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції про те, що перерахування коштів на адресу TOB "Валіо Груп" в 2015 році у сумі 3145512,53 грн. проводилось без мети забезпечення безпосередньої діяльності Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" та є фактично нецільовим використанням коштів для даної неприбуткової установи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статутом Житлово-будівельний кооператив "Барви 6" є неприбутковою організацією та не має на меті одержання прибутку. Предметом діяльності Кооперативу є забезпечення житлом та/або житловими приміщеннями Членів (Учасників) та Асоційованих членів кооперативу і членів їх сімей, шляхом сприяння будівництву багатоквартирних житлових будинків, за власні кошти Кооперативу, а також наступної експлуатації та управління цими будинками.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Житлово-будівельний кооператив "Барви 6" та ТОВ "Валіо Груп" уклали договір підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року на виконання будівельних робіт.

Виконання договору підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року оформлене довідками про вартість виконаних робіт та витрати за травень-жовтень 2015 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за травень-жовтень 2015 року, а також копіями платіжних доручень, актом звіряння взаємних розрахунків за період січень 2015 року по грудень 2016 року.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що перерахування коштів на адресу TOB "Валіо Груп" в 2015 році в сумі 3145512,53 грн, у тому числі: за період з 13.08.2015 по 29.10.2015 року у сумі 1765630,00 грн проводилось без мети забезпечення безпосередньої діяльності Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" та є нецільовим використанням коштів для даної неприбуткової установи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вказані вище кошти були перераховані ТОВ "Валіо Груп" за виконання відповідних робіт, завдяки яким було досягнуто цілі та завдання, визначені установчими документами позивача.

Зокрема, кошти ЖБК "Барви 6" витрачені за цільовим використанням - на будівництво будинку, який прийнятий до експлуатації, що підтверджується наступними документами: Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстроване управлінням Держархбудінспекції Хмельницької області за №ХМ02, договором підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, актами приймання виконаних будівельних робіт за цей період форми КБ-2, платіжними доручення про оплату.

В обґрунтування нецільового використання позивачем вказаних коштів відповідач зазначає про те, що ЖБК "Барви 6" провів оплату за роботи ТОВ "Валіо Груп", які фактично не виконувались, тобто ЖБК "Барви 6" провів оплату за вказані роботи для переведення таких коштів у готівку.

Матеріалами справи зняття коштів з рахунків ТОВ "ОСОБА_3 груп" позивачем або іншими особами, переведення цієї суми коштів у готівку, передача готівки позивачу, наявність або використання такої готівки позивачем не підтверджується.

Згідно з платіжним дорученням №27 від 13.05.2015 року (а.с.36) позивач перерахував на рахунок ТОВ "ОСОБА_3 груп" у безготівковому порядку кошти в сумі 410200,00 грн, згідно з платіжним дорученням №28 від 14.05.2015 року (а.с.37) - в сумі 1062,98 грн, згідно з платіжним дорученням №25 від 28.05.2015 року (а.с.38) - в сумі 28000,00 грн, згідно з платіжним дорученням №26 від 29.05.2015 року (а.с.39) - в сумі 36300,00 грн, згідно з платіжним дорученням №31 від 03.06.2015 року (а.с.40) - в сумі 107860,00 грн, згідно з платіжним дорученням №32 від 04.06.2015 року (а.с.41) - в сумі 38515,00 грн, згідно з платіжним дорученням №35 від 05.06.2015 року (а.с.42) - в сумі 1018,00 грн, згідно з платіжним дорученням №39 від 08.06.2015 року (а.с.43) - в сумі 61204,00 грн, згідно з платіжним дорученням №42 від 23.06.2015 року (а.с.44) - в сумі 85000,00 грн, згідно з платіжним дорученням №43 від 02.07.2015 року (а.с.45) - в сумі 205000,00 грн, згідно з платіжним дорученням №57 від 15.07.2015 року (а.с.46) - в сумі 50000,00 грн, згідно з платіжним дорученням №58 від 29.07.2015 року (а.с.47) - в сумі 51374,55 грн, згідно з платіжним дорученням №58 від 29.07.2015 року (а.с.48) - в сумі 51374,55 грн в якості оплати за будівельно-монтажні роботи згідно з договором №8/05-21п від 08.05.2015 року.

Таким чином, перерахування коштів ЖБК "Барви 6" на рахунки ТОВ "Валіо Груп" здійснювалось за проведення будівельно-монтажних робіт на будівництво будинку, що відповідає діяльності, визначеній статутом неприбуткової організації ЖБК "Барви 6".

З огляду на недоведеність використання позивачем коштів в сумі 3145512,53 грн без мети забезпечення безпосередньої діяльності, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 133.4.3 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України та нецільового використання активів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про реальність господарських операції з контрагентом ТОВ "Валіо Груп", колегія суддів виходить з наступного.

В обґрунтування фіктивності господарських операцій ЖБК "Барви 6" з ТОВ "ОСОБА_3 груп" суд першої інстанції зазначає про те, що позивачем не надано до суду додатків, передбачених договором підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року, та документального підтвердження письмового повідомлення заявника про готовність предмету до здачі відповідно до пункту 5.3 договору.

При цьому довідки про вартість виконаних робіт та акти приймання виконаних будівельних робіт не містять обов'язкових реквізитів. Зокрема, акти приймання виконаних будівельних робіт не містять реквізитів підпису, дати, печаток, довідка про вартість виконаних будівельних робіт не містить дати та підпису керівника TOB "Валіо Груп".

Крім того, Декларація про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до III категорії складності, зареєстрована в Управлінні Держархбудінспекції Хмельницької області за №ХМ02 містить інформацію про ТОВ "Укрінжинірбуд" в якості генерального підрядника, яким виконувалось будівництво об'єкту: Багатоквартирний житловий будинок: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул. Старокостянтинівська, 2/1Е. Інформація про виконання будівельних робіт ТОВ "Валіо Груп" в якості генерального підрядника, або субпідрядника у зареєстрованій в Державній архітектурно-будівельної інспекції України Декларації про готовність до експлуатації об'єкта відсутня.

Відповідно до договору підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року ТОВ "Валіо Груп" визначено підрядником з виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва. В довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень-жовтень 2015 року, виписаних за реквізитами ТОВ "Валіо Груп" генеральним підрядником визначено ТОВ "Валіо Груп". У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість встановлення статусу ТОВ "Валіо Груп" (підрядник чи генпідрядник), і чи здійснення робіт проводилось самостійно останнім або із залученням інших субпідрядних організацій.

Колегія суддів не погоджується з вказаними вище висновками та виходить з наступного.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україн" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.1-2 статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Водночас, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Крім того, надані позивачем документи містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18) та від 17 квітня 2018 року по справі №820/475/17 (адміністративне провадження №К/9901/4907/17).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, недоліки виявлені в первинних документах, наданих позивачем не можуть бути підставою для висновку про фіктивність виконання робіт ТОВ "Валіо Груп" згідно з умовами договору підряду №8/05-21п від 08.05.2015 року, який не визнавався недійсним у судовому порядку.

Крім того, контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено, що роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул. Старокостянтинівська, 2/1Е, виконувались іншим підрядником

Оцінюючи доводи відповідача про факти, виявлені під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що протягом 2015-2016 років TOB "Валіо Груп" не подавало податкову звітність до ДПІ за місцем реєстрації, остання податкова звітність подана в липні 2014 року керівником підприємства ОСОБА_4, чий реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 закритий в І кварталі 2012 року, у зв'язку з повідомленням про смерть.

Ухвалою від 14.02.2017 у справі №758/1592/17 Подільський районний суд м. Києва встановив, що ОСОБА_5 службовою особою ТОВ "Валіо Груп" не являвся, відношення до фінансово-господарської діяльності не мав, банківськими рахунками не користувався, до складу засновників не входив, звітність до контролюючих органів не подавав, печаткою не користувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, для адміністративного суду, що розглядає справу обов'язковими є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. При цьому, правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду є обов'язковими лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту, є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі -КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 822/551/18.

Водночас, доказів наявності вироку або іншого судового рішення суду не надано, а сам факт порушення кримінальної справи за ознаками фіктивності не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що інформація, отримана у ході досудового слідства в кримінальному провадженні, на яку посилається відповідач, є відомостями про джерело фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення процесуальним шляхом.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 826/7047/13-а.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що з наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне виконання робіт, що були предметом вищезазначеного договору.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги позивач також зазначає, що податковий орган протиправно залишив скаргу позивача без розгляду.

Колегія суддів відхиляє вказані доводи позивача та виходить з наступного.

Відповідно до п. 56.2. ст.56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.08.2017 року до Державної фіскальної служби України (а.с.55).

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 19.09.2017 року №20822/6/99-99-11-01-01-25 скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" залишено без розгляду відповідно до пункту 4 розділу 8 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916, з підстав пропуску строку звернення, та повернуто скаржнику (а.с.58).

Відповідно до п.56.10 ст.56 Податкового кодексу України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Водночас, вказане рішення Державної фіскальної служби України в судовому порядку позивачем не оскаржувалося, в позовній заяві вимоги про скасування вказаного рішення відсутні.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 4 767,20 грн. відповідно до квитанції від 11 грудня 2017 року №Н7204000 (а.с.4), а також за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у розмірі 7 152 грн. відповідно до квитанції від 16 липня 2018 року № 1 (а.с.196).

З урахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 11919,20 грн (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень двадцять копійок).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.08.2017 року.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Житлово-будівельного кооперативу "Барви 6" судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 11919,20 грн (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень двадцять копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 17 грудня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7