Справа № 0640/3955/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3955/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст рішення складено 04.10.2018 року) у справі за адміністративним позовом Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 липня 2018 року №,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 липня 2018 року №.

Обґрунтовуючи позов зазначав, що відповідачем була проведена камеральна перевірка підприємства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за травень 2018 року. За результатами такої перевірки, на думку позивача, уповноважена особа податкового органу безпідставно прийшли до висновку про відсутність підстав для віднесення підприємством податкового кредиту, сформованого за результатами господарських операцій з ТОВ "Західторгінвест" щодо придбання запасних частин, які мали місце в січні, лютому і травні 2018 року. Вказані господарські операції, як зазначав позивач, мали реальний характер і підтверджуються всіма необхідними документами, були зумовлені постійною потребою в таких запасних частинах враховуючи особливості кар'єрних механізмів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 18 липня 2018 року №.

Судові витрати Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту у вигляді судового збору в сумі 2743,06грн. відшкодовано за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що завищення виникло по причині нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "Західторгінвест" щодо придбання запасних частин, які мали місце в січні, лютому і травні 2018року. Зазначені порушення, на думку відповідача, правомірно стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення щодо зменшення позивачу суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного податкового періоду за травень 2018 року на 182870,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили щодо доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2018 року уповноваженою посадовою особою податкового органу була проведена камеральна перевірка підприємства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за травень 2018року, про що був складений відповідний акт камеральної перевірки від 27.06.2018року. За результатами такої перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 18 липня 2018 року №, відповідно до якого підприємством зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного податкового періоду за травень 2018 року на 182870,00грн.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № від 18.07.2018 року, підставою для його винесення стали порушення позивачем вимог п.198.1 і п. 198.3 ст.198 та п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 27.06.2018 року, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало невизнання податковим органом сум податкового кредиту, сформованого за результатами господарських операцій платника з ТОВ "Західторгінвест" щодо придбання запасних частин, які мали місце в січні, лютому і травні 2018року.

Судом також встановлено, що відповідачем проводилася не документальна, а камеральна перевірка, в ході якої не досліджувалися документи податкової та бухгалтерської звітності і уповноваженою особою податкового органу зроблено висновок лише щодо невизнання господарської операції платника з ТОВ "Західторгінвест" придбання запасних частин, яка мала місце в травні 2018року на загальну суму 28650,00 грн., в тому числі ПДВ на 4775,00грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 18 липня 2018 року №, відповідно до якого Овруцькому щебеневому заводу Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту зменшенні суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного податкового періоду за травень 2018року на 182870,00 грн, винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його винесення

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

В силу положень статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із абзацом 2 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні - цим кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу Державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Відповідно до вимог абзацу другого п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згідно з пунктом 76.1 статті 71 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПКУ за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ.

За приписами п.198.1 та п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Судом встановлено, що спірні господарські відносини були зумовлені договором купівлі-продажу № 29/05-1 запасних частин до кар'єрного обладнання, укладеним 29.05.2017року між Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту та ТОВ "Західторгінвест".

Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тож, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сплачені позивачем у вартості вказаних послуг суми податку на додану вартість за січень 2018 року на загальну суму 78591,67грн., за лютий 2018року на загальну суму 99504,17грн. та за травень в сумі 4775,00грн. правомірно, у відповідності до вимог Податкового кодексу України були віднесені до податкового кредиту позивача відповідно за січень, лютий та травень 2018 року.

Відповідно до п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписи даної норми кодексу кореспондують положенням абз.1 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, згідно з якими на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами 1 та 2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абз.1 п.201.10 ст.201). Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз.2 п.201.10 ст.201).

Таким чином, норми податкового законодавства пов'язують виникнення права платника податку на податковий кредит з наявністю зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної. Однак, наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальниками податкових накладних, не є безумовною підставою для обрахування податкового кредиту по ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Обов'язковою ж умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

З огляду на приписи статей 14, 44, 198, 200 Податкового Кодексу України господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд звертає увагу, що реальність господарських операцій між Овруцьким щебеневим заводом Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту та ТОВ "ЗАХІДТОРГІНВЕСТ" щодо постачання відповідних запасних частин до кар'єрного обладнання, які мали місце 09.01.2018 року, 22.01.2018 року, 31.01.2018 року, 01.02.2018 року, 08.02.2018 року, 20.02.2018 року, 22.02.2018 року та 17.05.2018 року, підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом первинними документами бухгалтерського та податкового обліку (рахунок-фактури, товаро-транспортні накладні і відомості про вантаж до них, видаткові накладні, прибуткові ордери, картки складського обліку запасних частин до кар'єрного обладнання, банківські виписки по особовим рахункам Позивача) (а.с.19-24).

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, водночас суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Контролюючим органом, у свою чергу, не надано належних доказів та наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не подано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах недостовірні або суперечливі.

Вказана позиція узгоджена з практикою Верховного суду у постанові від 12.06.2018 року у справі №804/8452/16.

Посилання скаржника на здійснення досудового слідства щодо посадових осіб Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельного-ремонтного тресту, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на час розгляду справи в судах, вироку у справі, що підтверджує доводи ДФС щодо протиправності дій позивача у спірних правовідносинах, не винесено.

Крім того, факт відкриття кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не спростовує правильність доводів якими мотивоване рішення суду першої інстанції, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 грудня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3