Справа № 826/11642/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

11 грудня 2018 року м. Київ № 826/11642/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., при секретарі судового засідання Борсуковській А.О., за участю представника позивача, представників відповідачів, розглянувши заяву про відвід в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Київського державного нотаріального архіву,

Уповноваженої Верховної ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни,

треті особи: Нотаріальна палата України,

Головне територіальне управління юстиції у м. Києві,

Міністерство юстиції України

про визнати протиправним дій, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Київського державного нотаріального архіву, Уповноваженої Верховної ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни (далі - відповідачі), за участю третіх осіб - Нотаріальної палати України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України, про визнання незаконною відмову Київського державного нотаріального архіву в прийнятті та розгляді звернення ОСОБА_3 від 27.02.2017 року, що призвело до порушення її права на звернення та права на свободу вираження поглядів; визнання незаконним невизнання Уповноваженого Верховної ради України з прав людини права ОСОБА_3 на звернення до Київського державного нотаріального архіву, що призвело до порушення її права на свободу вираження поглядів.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчука А.Б. від 13.08.2018 задоволено заяву про самовідвід у справі №826/11642/17 та передано справу на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 06.09.2018 №1560 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018 визначено суддю Аблова Є.В. для розгляду адміністративної справи №826/11642/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

У судовому засіданні 11.12.2017 представником позивача подано заяву про відвід судді Аблова Є.В.

В обґрунтування заяви щодо відводу судді Аблова Є.В. представник позивача зазначає, що головуючий у справі вчинив протиправну та незаконну відмову у поверненні позивача сплаченого судового збору, за його заявою від 23.10.2018, про що постановив відповідну ухвалу від 08.11.2018.

Вказане на думку заявника викликає сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви про відвід, суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, серед яких, зокрема, наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді (пункт 4 частини першої).

Частина четверта зазначеної статті вказує на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006).

Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

При цьому, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Посилання ж в заяві представника на незгоду з процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи, судом відхиляються, адже у випадку незгоди сторони у справі з процесуальними рішеннями суду, така сторона не позбавлена можливості оскаржити судове рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, оскільки відсутні визначені законом обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді та не вбачає визначених законом підстав для задоволення цієї заяви, оскільки доводи представника позивача, якими обґрунтована заява про відвід, не є підтвердженням упередженого ставлення судді щодо об'єктивного та справедливого вирішення даної справи. Інші підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частиною 4 передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та враховуючи вимоги частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді іншим складом суду.

Керуючись статтями 18, 31, 36, 39, 40, 236, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Аблова Є.В. вважати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі №826/11642/17 до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала в частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов