Справа № 560/4209/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4209/18
УХВАЛА

іменем України

14 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Тарновецький І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Адміністративний позов підписаний представником позивача ОСОБА_2, на підтвердження повноважень якого до позову додано ордер серія ХМ № 011202, а також копію договору про надання правової допомоги від 28.11.2018 року.

Частинами 1, 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

При цьому, статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано право представникам підписувати від імені учасників справ позовну заяву, оскільки право на подання позову та представляти інтереси в суді не є тотожним праву представника підписувати від імені позивача позовну заяву.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №810/739/15 (№К/9901/8381/18).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Таким чином, єдиною підставою для підтвердження обсягу повноважень представника, наданих йому довірителем є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням кола повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя.

Відповідно до частини першої статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

У відповідності до частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також, як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана представником позивача адвокатом ОСОБА_2, на підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 12.12.2018 року серія ХМ № 011202, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 28.11.2018 року.

Проте, на підтвердження статусу адвоката ОСОБА_2 до позовної заяви не додано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Крім цього, відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.11.2018 року, про який зазначено в ордері, щодо прав адвоката зазначено лише, що для виконання представницьких функцій адвокату надаються права, зокрема пред'явлення позову.

При цьому, відповідно до вказаного договору про надання правової допомоги, жодних повноважень з приводу прав представника позивача підписувати позовну заяву не зазначено.

Таким чином, в матеріалах позовної заяви відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення ОСОБА_1 реалізувати своє право на звернення до суду не самостійно, а через представника, оскільки такі відомості в договорі про надання правової допомоги від 28.11.2018 року також не вказані, як і не підтверджено статус ОСОБА_2, як адвоката.

Дана позиція, також, неодноразово висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду, яка зазначила, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду з використанням правничої допомоги, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31 травня 2018 у справі №813/4070/17 (№К/9901/51153/18).

Відповідно до п. 3 ч. 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату ОСОБА_2 щодо представництва її інтересів у суді та права підпису позовної заяви, які подаються до суду та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг повноважень, наданих останньому позивачем, як і не надано доказів на підтвердження статусу ОСОБА_2, як адвоката, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що повернення адміністративного позову з цих підстав не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 3 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.І. Тарновецький