Справа № 754/14233/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/286/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року по справі №754/2186/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м. Києві) про відмову в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язано ГУПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 12.08.2015 року, виходячи з 68% його грошового забезпечення, з якого сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року №38/6.1/55.

14.07.2016 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який із заявою про примусове виконання вищезазначеного судового рішення позивач надав до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаспаряна Р.Г. від 11.08.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51893234 з виконання виконавчого листа №754/2186/16-а.

Листом ГУПФУ в м. Києві від 01.12.2016 року №231666/03/Н-207/2 позивача повідомлено про те, що ГУПФУ в м. Києві проведено перерахунок пенсії позивача на виконання вищевказаної постанови суду. При цьому згідно даного листа розмір пенсії позивача з врахуванням довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.09.2016 року №38/6.2/355 про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці служби залишився без змін.

Враховуючи дані обставини, 07.02.2016 року позивач звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві та ГУПФУ в м. Києві із заявами про виконання судового рішення, додавши до них лист Адміністрації Держспецтрансслужби від 28.12.2016 року №38/10-12/1143 щодо сплати з грошового забезпечення позивача страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із роз'ясненням, що з всього отриманого позивачем грошового забезпечення, в тому числі, отриманих матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та вихідної допомоги був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено в довідках Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року №38/6.1/55 та від 21.09.2016 року №38/6.2/355.

27.02.2017 року позивач отримав лист ГУПФУ в м. Києві від 22.02.2017 року №4243/03/Н-362, яким йому повідомлено, що перерахунок пенсії був проведений на виконання постанови суду та зазначено складові, з яких обрахована пенсія. При цьому в даних складових знову не зазначено та не враховано під час перерахунку суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та вихідної допомоги.

23.03.2017 року позивач звернувся із заявою про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо виконання судового рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року по справі №754/2186/16-а визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в м. Києві щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року.

20.06.2017 року позивач подав чергову заяву до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві з проханням примусово виконати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року, додавши до неї копію вищезазначеної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року роз'яснено постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року, що при перерахуванні та виплаті пенсії позивачу ГУПФУ в м. Києві повинен враховувати в загальну суму для перерахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та одноразову грошову допомогу при звільненні, зазначені в довідці Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року №38/6.1/55.

18.10.2017 року позивач отримав лист ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві від 10.10.2017 року №Н-3885, яким його було повідомлено, що 31.08.2017 року на підставі довідки ГУПФУ в м. Києві від 17.05.2017 року №11106/03 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вищезазначену постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві позивач вважає протиправною, оскільки постанова Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року не була виконана.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за викладених в адміністративному позові обставин та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на адміністративний позов, будь-які заяви/клопотання відповідача до суду не надходили.

За даних обставин суд вважав за необхідне розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року по справі №754/2186/16-а визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м. Києві) про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язано ГУПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 12.08.2015 року, виходячи з 68% його грошового забезпечення, з якого сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року №38/6.1/55 (а.с. 6-10).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 року вищезазначену постанову Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін (а.с. 11-15).

14.07.2016 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі №754/2186/16-а (а.с. 20).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаспаряна Р.Г. від 11.08.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51893234 (а.с. 22).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року по справі №754/2186/16-а визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в м. Києві щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року (а.с. 24-28).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року роз'яснено постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року, а саме, зазначено, що при перерахуванні та виплаті пенсії позивачу ГУПФУ в м. Києві повинен враховувати в загальну суму для перерахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та одноразову грошову допомогу при звільненні, зазначені в довідці Адміністрації Держспецтрансслужби від 21.01.2016 року №38/6.1/55 (а.с. 30-32).

10.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання рішення суду, відповідно до якої просив вжити відповідні заходи щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року (а.с. 33-35).

10.10.2017 року листом ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві від 10.10.2017 року №Н-3885 позивача повідомлено про те, що 31.08.2017 року на підставі довідки ГУПФУ в м. Києві від 17.05.2017 року №11106/03 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 41).

22.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про направлення на його адресу належним чином оформленої постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (а.с. 42-43).

Як вбачається з матеріалів справи, постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Шатохіна О.П. від 31.08.2017 року була отримана позивачем лише 26.01.2018 року.

На неодноразові запити до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №51893234.

Дослідивши та оцінивши копії матеріалів виконавчого провадження суд дійшов до висновку, що дані матеріали повністю підтверджують доводи позивача, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.1, 2 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та. вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Частини 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають право державного виконавця у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виносити постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, постанова від 31.08.2017 року державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Шатохіним О.П. винесена з підстав, встановлених п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

В той же час, державним виконавцем не було враховано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року визнано протиправною бездіяльність боржника - ГУПФУ в м. Києві в частині виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року.

Таким чином, Київським апеляційним адміністративним судом було встановлено, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року виконується неналежним чином.

Крім того, державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Шатохін О.П. не в повній мірі скористався своїми правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» у разі невиконання або неналежного виконання судового рішення, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена ним передчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, суд -

У Х В А Л И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови- повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіна Олександра Павловича від 31 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження №51893234 з примусового виконання виконавчого листа по справі №754/2186/16-а, виданого 14 липня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12.10.2018 року.

Суддя