Справа № 810/4457/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року № 810/4457/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" до Бориспільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

приватне підприємство «Продюсерський центр «Гастролі в Україні» (далі ПП «ПЦ «Гастролі в Україні») звернулося до суду з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, в якому просило визнати протиправним та нечинним рішення Бориспільської міської ради Київської області № 3278-42-VII від 29 травня 2018р. «Про заборону розміщення пересувних цирків з тваринами на території м. Бориспіль».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 травня 2018р. Бориспільською міською радою Київської області прийнято рішення за №3278-42-VII «Про заборону розміщення пересувних цирків з тваринами на території м. Бориспіль». Таку заборону позивач вважає неправомірною, оскільки відповідач не наділений повноваженнями на прийняття рішення, яким обмежується чи забороняється окремий вид господарської діяльності. Також позивач вказує, що на загальноукраїнському та на місцевому рівні чинні акти органів державної влади дозволяють суб'єктам господарювання здійснювати використання тварин у господарській, в тому числі цирковій діяльності, за умови наявності відповідного дозволу компетентних органів. Оскільки, оспорюване рішення прийняте поза межами повноважень органу місцевого самоврядування, тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018р. провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 02 жовтня 2018 року оголошено перерву до 24 жовтня 2018 року.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням закрити підготовче засідання та розглянути справу у його відсутність, у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Надав до суду заяви з проханням закрити підготовче засідання та розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно статуту приватного підприємства «Продюсерський центр «Гастролі в Україні» воно є унітарним приватним театрально-видовищним підприємством, яке створено для здійснення концертної та підприємницької діяльності. Метою вказаного підприємства серед іншого є організація та проведення гастролей артистів цирку та естради в Україні та за її межами на сценічних майданчиках; проведення естрадних та циркових масових культурних заходів; підготовка оригінальних атракціонів і номерів естрадного та циркового мистецтва.

29 травня 2018р. Бориспільською міською радою Київської області було прийнято рішення за №3278-42VII, яким заборонено розміщення пересувних цирків з тваринами на території м. Борисполя.

Вважаючи таке рішення органу місцевого самоврядування протиправними, ПП «ПЦ «Гастролі в Україні» звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Повноваження органів місцевого самоврядування в Україні визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту.

Відповідно до вказаної статті, до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: управління закладами культури, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

До делегованих повноважень зазначених рад належить забезпечення охорони пам'яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Із наведених норм вбачається, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить виключно управління належними їм закладами культури та створення умов для розвитку культури.

Обмеження щодо використання тварин у видовищних заходах, у спорті, при організації дозвілля встановлені ст. 25 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження».

Так, статтею 25 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» визначено, що при поводженні з тваринами під час проведення спортивних, видовищних заходів, відео- та фотозйомок не допускається заподіяння їм травмувань, болю, знівечення, їх загибель. Забороняється використання тварини у кориді, створення та діяльність пересувних звіринців, пересувних зоопарків та пересувних виставок диких тварин, а також діяльність дельфінаріїв, що не мають природної морської води. Забороняється використання у видовищних заходах, у спорті, при організації дозвілля тварин, які важко переносять неволю, закритий простір, дресирування. Забороняється проведення боїв тварин, спортивних, видовищних заходів, що передбачають переслідування, умертвіння, спостереження передсмертної агонії тварин, використання для умертвіння інших тварин.

Тобто діючим законодавством України не передбачена заборона використання тварин у пересувних цирках, а встановлені певні, чітко визначені, правила поводження з тваринами при використанні їх у діяльності видовищних заходах, в тому числі і в цирку.

Таким чином, наведеними нормами Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про захист тварин від жорсткого поводження» не передбачено таких повноважень органу місцевого самоврядування як заборона діяльності на території міста Борисполя пересувних цирків з тваринами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюване рішення, прийняте відповідачем поза межами наданих органу місцевого самоврядування повноважень.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не довів правомірності свого рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 205, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги приватного підприємства «Продюсерський центр «Гастролі в Україні» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бориспільської міської ради Київської області № 3278-42-VII «Про заборону розміщення пересувних цирків з тваринами на території м. Бориспіль» від 29 травня 2018 року.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Бориспільської міської ради Київської області (), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь приватного підприємства «Продюсерський центр «Гастролі в Україні» () судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.