Справа № 1340/6126/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/6126/18
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

21 грудня 2018 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-

встановив:

20.12.2018 фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі - ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ 1136/457/АВ/ФС від 04 жовтня 2017 року.

Одночасно до Львівського окружного адміністративного суду представником позивача у справі подана заява (вх. № 41143) про забезпечення позову. Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови ГУ Держпраці у Львівській області від 04 жовтня 2018 року № ЛВ 1136/457/АВ/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 до набрання рішенням суду законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що примусове виконання оскаржуваних постанов про накладення штрафу може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно, тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить позивачу на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном. Вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Як видно з матеріалів позовної заяви ГУ Держпраці у Львівській області 04.10.2018 прийнята постанова про накладення штрафу № ЛВ 1136/457/АВ/ФС, згідно з якою на ФОП ОСОБА_2, накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Зазначаючи про необхідність зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 уповноваженими посадовими особами від 04.10.2018 № ЛВ 1136/457/АВ/ФС, представником позивача не надано суду доказів, що свідчать про очевидність ознак протиправності вказаного рішення суб'єкта владних повноважень чи утруднення виконання рішення суду у подальшому, а наведені у заяві доводи підлягають перевірці у ході судового розгляду справи по суті.

Подання позову предметом якого є скасування рішення, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суддя не встановив підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Отже, у зв'язку з відсутністю підстав для забезпечення позову, суддя дійшов висновку про необгрунтованість заяви, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача - адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.