Справа № 804/187/1402/17-к(26СП/804/686/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/187/1402/17-к(26СП/804/686/18)
головуючий суддя І-ї інстанції Кучма К.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді (доповідач) Іванова С.М.,

суддів: Коршуна А.О., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 710-28/VІІ від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного від 23 березня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області №710-28/VІІ від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Єлизаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач уклала договір з ТОВ «Геоленд 2000» на виготовлення технічної документації з землеустрою на земельну ділянку поблизу автошляху Камянське - Магдалинівка, яка відноситься до земель підприємництва, а позивач неправомірно називає їх землями з цільовим призначенням під здійснення особистого селянського господарства. Також, відповідач зазначає, що матеріали справи та матеріали звернення позивача до сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації не містять будь-яких графічних матеріалів, що свідчить про невідповідність заяви позивача нормам Земельного кодексу.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції, і прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що, у відповідності до ч. 2 с. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Єлизаветівської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» від 31.10.2012 року № 599-32/VI позивачу ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки, площею 0,08 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1). Гр. ОСОБА_1 звернутись в ліцензовану землевпорядну організацію для замовлення розробки проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки /п.2 рішення/. Гр. ОСОБА_1 погодити проект відведення земельної ділянки з комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою та подати його для затвердження до Єлизаветівської сільської ради /п.3 рішення/. Приступати до використання земельної ділянки без документу, що посвідчує право власності земельної ділянки, забороняється /п.4 рішення/. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань земельних ресурсів, благоустрою, будівництва та охорони навколишнього природного середовища /п.5 рішення/.

На підставі відповідного рішення, позивач 25.11.2016 року замовила розробку проекту землеустрою, щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності земельної ділянки у ліцензованій землевпорядній організації ТОВ «ГЕОЛЕНД 2000», договір № П25112016/1-П.

26.06.2017 року Єлізаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області своїм рішенням за № 710-28/VII від 20.06.2017 року скасувала своє попереднє рішення від 31.10.2012 року № 599-32/VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки», яким позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки у зв'язку з невідповідністю генеральному плану забудови села Єлизаветівка.

Не погодившись з обгрунтованістю прийняття вказаного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням скасував своє попереднє рішення, яке стало підставою для виникнення правовідносини, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, у зв'язку з чим, спірне рішення не відповідає нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Положенню частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому, зокрема, зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

В аспекті конституційного подання (щодо якого прийнято рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009) Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення Єлизаветівської сільської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки віднесено виключно до категорії ненормативних актів.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що фактично відповідач, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням скасував своє попереднє рішення, яке стало підставою для виникнення правовідносини, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а в даному випадку, суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, отже останній діяв без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного від 23 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко