Справа № 805/2941/15-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

21 грудня 2018 року

справа № 805/2941/15-а

адміністративне провадження №К/9901/19517/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у складі судді Кірієнко В. О. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у складі колегії суддів Чебанова О. О., Сіваченка І. В., Шишова О. О. у справі № 805/2941/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної М. А. на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В::

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Промекономбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гулея О. І. (у подальшому замінено на Славкіну М. А.) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» (далі - Банк, ПАТ "КБ Промекономбанк", позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - податковий орган, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просило зобов'язати відповідача припинити публічне обтяження (податкову заставу) та протягом п'яти днів з дня набрання постановою суду законної сили подати до державного реєстратора Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяву про припинення публічного обтяження, зареєстрованого 01 квітня 2014 року об 11:45:01 за № 14275054, яке внесено на підставі підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, б/н, 13 березня 2014 року, на суму 868 344 грн 03 коп.

22 грудня 2015 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року, адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано податковий орган припинити публічне обтяження (податкову заставу), зареєстроване 01 квітня 2014 року за №14275054, об'єктом обтяження якого є майно Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» згідно акту опису майна від 28 березня 2014 року за №1 на суму 868 344 грн 03 коп., а також зобов'язано податковий орган подати до державного реєстратора Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяву про припинення публічного обтяження, зареєстрованого 01 квітня 2014 року за №14275054, об'єктом обтяження якого є майно Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» згідно акту опису майна від 28 березня 2014 року за №1 на суму 868 344 грн 03 коп.

Задовольняючи позовні вимоги у частині, суди попередніх виходили з того, що до спірних правовідносин застосовуються положення пункту сьомого частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними щодо положень статей 89, 93 Податкового кодексу України.

28 листопада 2016 року податковим органом до Вищого адміністративного суду України подано касаційну скаргу.

У касаційній скарзі податковий орган посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статті 93 Податкового кодексу України, обґрунтовує відсутність підстав для припинення податкової застави, у зв'язку із зазначеним просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

07 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу податкового органу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків до 10 січня 2017 року (суддя - Голубєва Г. К.).

26 грудня 2016 року податковим органом усунуто недоліки касаційної скарги.

16 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано з Донецького окружного адміністративного суду справу № 805/2941/15-а.

02 лютого 2017 року справа № 805/2941/15-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

09 лютого 2018 року справу № 805/2941/15-а разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що податковим органом надіслано на адресу позивача податкову вимогу від 13 березня 2013 року за №3-25 щодо сплати податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток та податку на прибуток в загальному розмірі 831 147 грн 80 коп.

У зв'язку з несплатою банком податкового боргу, відповідачем на підставі статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України прийнято рішення від 21 березня 2014 року №23 про проведення опису майна у податкову заставу, а 28 березня 2014 року здійснено опис майна на загальну суму 868 344 грн 03 коп.

01 квітня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис №18 про публічне обтяження у вигляді податкової застави за № 14275054 на підставі підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України майна позивача згідно акту опису майна від 28 березня 2014 року за №1 на суму 868 344 грн 03 коп. терміном дії до 01 квітня 2019 року.

05 вересня 2014 року постановою Правління Національного банку України №552 відкликано банківську ліцензію Банку, а 08 вересня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ Промекономбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

04 грудня 2014 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 227 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Промекономбанк" - Гулея Олександра Івановича.

08 квітня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлена заява за № И0804/4 про скасування публічного обтяження та вилучення його з відповідного державного реєстру рухомого майна та реєстру заборони. Відповіді на зазначену заяву позивача банком отримано не було.

17 грудня 2015 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 227 призначено нову уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Промекономбанк" Славкіну Марину Анатоліївну з 21 грудня 2015 року.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковою заставою є спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

За правилами пункту 8 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 4452-VI).

Наведене розуміння пріоритетності правових норм відповідає правовій позиції, сформованій Верховним Судом, викладеній у постанові від 21 вересня 2018 року у справі №808/3046/16, а також у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 813/4158/16.

Статтею 46 Закону № 4452-VI визначено наслідки призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, у пункті сьомому частини другої цієї статті передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Визначення поняття «публічні обтяження» та їх види наведено законодавцем у Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV, за змістом положень статті 4 та 37 якого публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. До публічних обтяжень належить, зокрема, податкова застава.

Отже, податкова застава є різновидом публічних обтяжень у розумінні пункту сьомого частини другої статті 46 № 4452-VI, якщо передбачає обтяження рухомого майна суб'єкта господарювання.

У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що обтяження у вигляді податкової застави від 01 квітня 2014 року за №14275054 накладено податковим органом саме на рухоме майно Банку, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02 квітня 2015 року.

Відтак Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність застосування до спірних правовідносин положень пункту сьомого частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними щодо положень статей 89, 93 Податкового кодексу України.

Втрата чинності публічного обтяження у вигляді податкової застави на підставі положень пункту сьомого частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не позбавляє податковий орган права на позачергове задоволення вимог щодо стягнення суми податкового боргу у порядку, визначеному частиною третьою статті 52 цього Закону.

Суд визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 805/2941/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер