Справа № 440/3796/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3796/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТР-АМ" про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТР-АМ" про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом у загальному розмірі 13636,52 грн,

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №440/3796/18 та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Конверт із судовою повісткою, направлений відповідачу за його зареєстрованим місцезнаходженням, відповідно до наданих відомостей про реєстрацію місця проживання, повернувся до суду із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином

Згідно частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з'явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

За даними позивача за ТОВ "ТР-АМ" обліковується податковий борг з :

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 170,00 грн;

- податку на прибуток приватних підприємств - 184,82 грн;

- мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності - 1514,37 грн;

- податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів - 11767,33 грн, який виник за наступних підстав.

На підставі акта перевірки від 21.02.2018 №1637/16-31-12-02-11/40354570 (а.с.20-21) прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.04.2018 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн (а.с.13).

Податкове повідомлення - рішення від 11.04.2018 № направлено на адресу відповідача та повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.16).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків з огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, а також його оскарження до суду.

Підпунктом 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Таким чином, грошове зобов'язання з податку на додану вартість визначене податковим повідомленням-рішенням від 11.04.2018 № є узгодженим.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 170,00 грн.

На підставі акта перевірки від 03.04.2017 №1217/16-31-12-03-34/403545 (а.с.24-26) прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.05.2017 №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 176,25 грн (а.с.22).

Податкове повідомлення - рішення від 24.05.2017 № направлено на адресу відповідача та повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.23).

Сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, а також його оскарження до суду.

Таким чином, грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств визначене податковим повідомленням-рішенням від 24.05.2017 № є узгодженим.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 8,57 грн.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 184,82 грн.

На підставі акта перевірки від 21.05.2018 №635/16-31-14-08-08/4035470 (а.с.36-43) прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 1276,53 грн (а.с.32).

Податкове повідомлення - рішення від 12.06.2018 № направлено на адресу відповідача та повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.30).

Сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, а також його оскарження до суду.

Таким чином, грошове зобов'язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 12.06.2018 № є узгодженим.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню в розмірі 237,84 грн.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 1514,37 грн.

На підставі акта перевірки від 21.05.2018 №635/16-31-14-08-08/40354570 (а.с.36-43) прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2018 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у загальному розмірі 9919,20 грн (а.с.33).

Податкове повідомлення - рішення від 12.06.2018 № направлено на адресу відповідача та повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.34).

Сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, а також його оскарження до суду.

Таким чином, грошове зобов'язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 12.06.2018 № є узгодженим.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню в розмірі 1848,13 грн.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у загальному розмірі 11767,33 грн.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується також відомостями облікової картки платника податків, копії якої надана позивачем.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень 09.08.2018 позивачем винесено податкову вимогу №25582-17 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 13636,52 грн, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.46).

Вищевказана вимога вважається врученою відповідачу з огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на вищевикладене суд знаходить доведеним факт наявності у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 170,00 грн, з податку на прибуток приватних підприємств у розмір 184,82 грн, з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 11767,33 грн, мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 1514,37 грн.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 (за виключенням окремих статей), були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо функцій та прав контролюючих органів та щодо функцій державних податкових інспекцій.

З 01.01.2017 контролюючим органом в межах даної справи є ГУ ДФС у Полтавській області.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатися до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6-9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТР-АМ" (; вул. Пушкіна, буд. 65, оф. 5, м.Полтава, Полтавська область, 36039) про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТР-АМ" податковий борг з :

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 170,00 (сто сімдесят гривень) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 14060100, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/14060100, ЗКПО 38019510, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 89998;

- податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 184,82 (сто вісімдесят чотири гривні вісімдесят дві копійки) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 11021000, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/1021000, ЗКПО 38019510, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 89998;

- мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 1514,37 (одна тисяча п'ятсот чотирнадцять гривень тридцять сім копійок) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 15010100, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/1510100, ЗКПО 38019510, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 89998;

- податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 11767,33 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят сім гривень тридцять три копійки) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 14070100, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/14070100, ЗКПО 38019510, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 89998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Головуючий суддя ОСОБА_1