Справа № 540/2117/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2117/18
11 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Малюченка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1, ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 05.09.2018 року №906369/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 5 від 09.08.2018 року на загальну суму 529578,00 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 05.09.2018 року №906368/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 6 від 09.08.2018 року на загальну суму 529578,00 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 05.09.2018 року №906365/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 7 від 09.08.2018 року на загальну суму 313548,00 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 05.09.2018 року №906366/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 8 від 09.08.2018 року на загальну суму 529578,00 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 05.09.2018 року №906367/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 9 від 09.08.2018 року на загальну суму 529578,00 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 25.09.2018 року №927729/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 19.09.2018 року на загальну суму 2861840,52 грн. та зобов'язати відповідача зареєструвати накладну днем її подання.

Ухвалою від 12.10.2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 08.11.2018 року о 11:00 год.

Ухвалою від 06.11.2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залучено до участі у справі в якості відповідача-2.

Ухвалою від 08.11.2018 року розгляд справи відкладено на 04.12.2018 року о 14:00 хв.

Протокольною ухвалою від 04.12.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2018 року о 9:30 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що 01.06.2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ПАТ "Акумуляторний завод "САДА" укладено договір купівлі-продажу № 1 за умовами якого позивач передав у власність ПАТ "Акумуляторний завод "САДА" продукцію - рапан варено-морожений в гафроящиках. На виконання умов цього договору, 09.08.2018 року позивач поставив на адресу покупця 20000 кг м'яса рапана варено-мороженого за ціною 126,09 грн. за кілограм. На виконання приписів ст. 201 ПК України 09.08.2018 року позивач склав податкові накладні: № 5 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 6 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 7 на суму 313548,02 грн., з яких 52258,00 грн. ПДВ; № 8 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 9 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ, які було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. ДФС України прийняла вказані ПН, втім їх реєстрацію в ЄРПН зупинено, у зв'язку із чим позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Позивачем надані пояснення та усі необхідні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, однак ДФС України відмовила в реєстрації податкових накладних. Позивач не погоджується з рішеннями комісії ДФС про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмові в такій реєстрації про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 05.09.2018 року №№ 906369/НОМЕР_1, 906368/НОМЕР_1, 906365/НОМЕР_1, 906366/НОМЕР_1, 906367/НОМЕР_1 та від 25.09.2018 року № 927729/НОМЕР_1, оскільки відсутні законні підстави для відмови в реєстрації наведених вище ПН. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.11.2018 року ДФС України та 08.11.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнають з наступних підстав. Позивачем не надано у повному обсязі документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, відсутнє пояснення, відсутні документи (договори, акти виконаних робіт) щодо надання транспортно-експедиційних послуг, підтвердження взаємовідносин з перевізниками. У період з січня по серпень 2018 року позивач зареєстрував податкові накладні на реалізацію рапана у кількості 138375,7 кг на адресу контрагентів, придбавши лише 79999,7 кг. З посиланням на приписи ПК України, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року, відповідачі зазначають, що позивачем не надано письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеній у поданих для реєстрації ПН, зокрема, встановлено невідповідність об'ємів придбання та реалізації товару. Наведені обставини, на думку відповідачів, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзивах.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_2, є платником податку на додану вартість з 14.03.2016 року та здійснює, серед іншого, такі види діяльності за КВЕД: 03.12 прісноводне рибальство; 03.22 прісноводне рибництво (аквакультура); 10.20 перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; 46.23 оптова торгівля живими тваринами; 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.

17.11.2017 року ФОП ОСОБА_3 отримав експлуатаційний дозвіл на потужність з переробки, зберігання та реалізації продуктів тваринного походження за адресою: АДРЕСА_1.

У процесі здійснення своєї господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 (Продавець) уклав з приватним акціонерним товариством "Акумуляторний завод "САДА" (Покупець) договір купівлі-продажу № 1 від 01.06.2018 року, за умовами якого Продавець передає у власність Покупця продукцію - рапан варено-морожений в гафроящиках.

Згідно з умовами договору № 1 від 01.06.2018 року позивач 09.08.2018 року поставив на адресу покупця 20000 кг м'яса рапана варено-мороженого за ціною 126,09 грн. за кг.

На виконання приписів ст. 201 ПК України ФОП ОСОБА_3 09.08.2018 року склав податкові накладні: № 5 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 6 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 7 на суму 313548,02 грн., з яких 52258,00 грн. ПДВ; № 8 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 9 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ, які було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.08.2018 року на адресу позивача від ДФС України надійшли квитанції, з яких слідує, що за результатами обробки податкових накладних ДФС України зазначила: "Документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 09.08.2018 року № 5-7 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=.44096.

22.08.2018 року на адресу позивача від ДФС України надійшли квитанції з яких слідує, що за результатами обробки податкових накладних ДФС України зазначила: "Документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 09.08.2018 року №7-8 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=.44096.

03.09.2018 року відповідач-1 направив засобами телекомунікаційного зв'язку на адресу позивача повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків корегування, реєстрацію яких зупинено, в якому у позивача витребувано документи на підтвердження операції з придбання - продажу рапана варено-мороженого.

ФОП ОСОБА_3 надав на адресу відповідача-2 первинні документи: договір придбання товару у продавця, договір продажу товару ПАТ "Акумуляторний завод "САДА", накладну № 1003 від 09.08.2018 року, накладну № 10-08 від 10.10.2018 року, свідоцтво про якість продукції № 00001003 від 09.08.2018 року, товарно-транспортну накладну № Р1003 від 09.08.2018 року, товарно-транспортну накладну № 1-08 від 10.08.2018 року, паспорт водія автомобіля, технічний паспорт вантажного автомобіля (тягача), технічний паспорт причепа, докази сплати перевізнику - чек № 260723 від 15.08.2018 року, платіжне доручення № 138 від 10.08.2018 року, платіжне доручення № 152 від 15.08.2018 року, платіжне доручення № 136 від 09.08.2018 року, платіжне доручення № 129 від 06.08.2018 року, платіжне доручення № 4017 від 28.08.2018 року, платіжне доручення № 135 від 09.08.2018 року, платіжне доручення № 3804 від 14.08.2018 року, платіжне доручення № 337 від 09.08.2018 року, платіжне доручення № 335 від 08.08.2018 року, платіжне доручення № 334 від 08.08.2018 року.

05.09.2018 року Комісія ДФС прийняла рішення №№ 906369/НОМЕР_1, 906368/НОМЕР_1, 906365/НОМЕР_1, 906366/НОМЕР_1, 906367/НОМЕР_1 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якими відмовлено ФОП ОСОБА_3 в реєстрації податкових накладних № 5 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 6 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 7 на суму 313548,02 грн., з яких 52258,00 грн. ПДВ; № 8 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ; № 9 на суму 529578,00 грн., з яких 88263,00 грн. ПДВ, з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Додаткова інформація: "Встановлено невідповідність в наданих первинних документах та даних, відображених в податкових накладних. Невідповідність дати виписки податкових накладних та дати "першої події". Згідно наданих документів та даних ЄРПН встановлено невідповідність об'ємів придбання та реалізації товару. Платником податків не надано в повному обсязі документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, відсутнє пояснення. Відсутні документи щодо транспортування, підтвердження взаємовідносин з перевізниками".

Позивач не погодився з такими висновками Комісії ДФС України та 17.09.2018 року оскаржив їх до Комісії з питань розгляду скарг, проте рішеннями Комісії від 26.09.2018 року №№32643//2, 32657//2, 32668//2, 32662//2, 32678//2 позивачу відмовлено в задоволенні скарг, а спірні рішення залишені без змін.

У процесі здійснення своєї господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 (Продавець) уклав з ПАТ "Акумуляторний завод "САДА" (Покупець) договір купівлі-продажу № 2 від 01.09.2018 року, за умовами якого Продавець передає у власність Покупця продукцію - рапан варено-морожений в гафроящиках. Згідно договору № 2 від 01.09.2018 року позивач 19.09.2018 року поставив на адресу покупця 18219 кг м'яса рапана варено-мороженого за ціною 130,90 грн. за кг.

На виконання приписів ст. 201 ПК України ФОП ОСОБА_3 19.09.2018 року склав податкову накладну № 1 на суму 2861840,52 грн., з них ПДВ в розмірі 476973,42 грн., яку направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.09.2018 року на адресу позивача від ДФС України надійшла квитанція, зі змісту якої слідує, що за результатами обробки податкової накладної ДФС України зазначила: "Документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 19.09.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=.74962.

22.09.2018 року відповідач-1 направив засобами телекомунікаційного зв'язку на адресу позивача повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків корегування, реєстрацію яких зупинено, в якому у позивача витребувано документи на підтвердження операції з придбання - продажу рапана варено-мороженого.

ФОП ОСОБА_3 надав на адресу відповідача-2 первинні документи: договір придбання товару у продавця, договір продажу товару ПАТ "Акумуляторний завод "САДА", накладну № 1190 від 20.09.2018 року, накладну № 1-09 від 21.09.2018 року, свідоцтво про якість продукції № 1190 від 20.09.2018 року, товарно-транспортну накладну № Р1190 від 20.09.2018 року, товарно-транспортну накладну № 1-09 від 21.09.2018 року, паспорт водія автомобіля, технічний паспорт вантажного автомобіля (тягача), технічний паспорт причепа, платіжне доручення № 156 від 20.09.2018 року, платіжне доручення № 368 від 19.09.2018 року, експлуатаційний дозвіл № 21-08-10 від 17.11.2017 року, свідоцтво про якість продукції № 31-09 від 21.09.2018 року, акт звірки, довідку про надходження рапану до ТОВ "МАРІКО" № 26/09 від 20.09.2018 року, договір транспортного експедирування, ветеринарне свідоцтво ЕРД-00 № 304482 від 21.09.2018 року, міжнародний ветеринарний сертифікат Ш-29 №024764 від 21.09.2018 року, акт інспекції автомобіля № 77 від 21.09.2018 року, акт інспекції вантажу № 77 від 21.09.2018 року.

25.09.2018 року рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №927729/НОМЕР_1 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.09.2018 року на загальну суму 2861840,52 грн., з них ПДВ 476973,42 грн. з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Додаткова інформація: "Встановлено невідповідність в наданих первинних документах та даних, відображених в податкових накладних. Згідно наданих документів та даних ЄРПН встановлено невідповідність об'ємів придбання та реалізації товару. Надані документи не дають можливості достовірно встановити походження товару".

Позивач не погодився з таким рішення відповідача-1 та 26.09.2018 року оскаржив його до Комісії з питань розгляду скарг, проте рішенням Комісії від 05.10.2018 року №34617//2 позивачу відмовлено в задоволенні скарги, а спірне рішення залишено без змін.

Надаючи оцінку законності відмови ДФС України зареєструвати ПН від 09.08.2018 року та від 19.09.2018 року, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживають контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст.201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) (п. 1 Порядку № 117).

З 01 липня 2017 року запроваджено систему моніторингу критеріїв оцінки ризиків (СМКОР), яка здійснює автоматизований моніторинг відповідності податкових накладних/розрахунків коригування Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку № 1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Суд зазначає, що аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно п. 13 Порядку № 117 квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту Квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №№ 5,6,7,8,9 від 09.08.2018 року та № 1 від 19.09.2018 року слідує, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної пп.1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомлено, що показник "D"=.44096 та показник "D" =.74962 (для податкової накладної № 1 від 19.09.2018 року).

Аналізуючи зміст квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №№5,6,7,8,9 від 09.08.2018 року та № від 19.09.2018 року та вищевикладені норми податкового законодавства, суд дійшов висновку про порушення (недотримання) ДФС України вимог законодавства, що регулює дані правовідносини.

Зокрема, у квитанціях, в порушення вимог пп. 3 п. 13 Порядку № 117 поряд із критерієм ризикованості має бути розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, в надісланій Відповідачем у квитанціях не наведений розрахунок показників, лише зазначено показник "D"=.44096 та показник "D"=.74962 (для податкової накладної № 1 від 19.09.2018 року), показник "Р" відсутній взагалі. У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних №№ 5,6,7,8,9 від 09.08.2018 року та № 1 від 19.09.2018 року, в порушення вимог пп. 4 п. 13 Порядку № 117 не вказаний чіткий перелік документів, який пропонується надати для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, у той же час в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації причиною відмови зазначено саме "Встановлено невідповідність в наданих первинних документах та даних, відображених в податкових накладних. Згідно наданих документів та даних ЄРПН встановлено невідповідність об'ємів придбання та реалізації товару. Надані документи не дають можливості достовірно встановити походження товару" - і не наведений перелік документів, тобто, не можливо встановити з аналізу спірних рішень, яких конкретних документів не надано.

За результатами аналізу оскаржуваних рішень комісії ДВС України про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.09.2018 року №№ 906369/НОМЕР_1, 906368/НОМЕР_1, 906365/НОМЕР_1, 906366/НОМЕР_1, 906367/НОМЕР_1 та №927729/НОМЕР_1 від 25.09.2018 року, слід дійти висновку, що вони не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містять загальні фрази про те, що причиною їх прийняття є: ненадання платником податків копій документів.

Суд зауважує, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України є актами індивідуальної дії. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта, якому він адресований, у даному випадку це ФОП ОСОБА_3 Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень - ДФС України.

Суд звертає увагу відповідачів, що Критерії ризиковості платника податку мають суттєві юридичні недоліки, які не дають змогу сприймати їх навіть в якості нормативного-правового акту, на підставі якого можливо виносити акти індивідуальної дії, зважаючи на наступне.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

За приписами Порядку № 117 Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (п. 10 Порядку № 117).

Таким чином, законодавець встановив чітку процедуру визначення, погодження та оприлюднення критеріїв ризиковості платника податків. Необхідним елементом є погодження таких критеріїв Мінфіном та оприлюднення погоджених Мінфіном критеріїв ризиковості на офіційному сайті ДФС.

Суд зазначає, що затвердженні листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 критерії ризиковості платника податку затверджено без дотримання регуляторних процедур. Зокрема, відсутнє погодження Мінфіну та відсутнє оприлюднення погоджених Мінфіном критеріїв ризиковості.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України "Про центральні органи виконавчої влади".

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що міністерство є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох визначених Президентом України сферах, проведення якої покладено на Кабінет Міністрів України Конституцією та законами України.

За приписами ст. 7 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є, зокрема, забезпечення нормативно-правового регулювання.

За змістом частин 1 - 8 ст. 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов'язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Накази міністерства, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Накази міністерства, які є нормативно-правовими актами, після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Всі накази міністерства оприлюднюються державною мовою на офіційному сайті міністерства.

Накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Накази міністерства або їх окремі частини можуть бути оскаржені фізичними та юридичними особами до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

У пункті 1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 446/2011 (далі - Положення) визначено, що Міністерство фінансів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство фінансів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної фінансової, бюджетної, податкової, митної політики, політики у сфері державного фінансового контролю, казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку, випуску і проведення лотерей, організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності, видобутку, виробництва, використання та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, їх обігу та обліку, у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Основними завданнями Мінфіну України є, зокрема, формування та забезпечення реалізації державної фінансової, бюджетної, податкової і митної політики (п. 3 Положення).

Відповідно до підпункту 64 пункту 4 Положення Мінфін України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює нормативно-правове регулювання у фінансовій, бюджетній, податковій, митній сферах, у сфері державного фінансового контролю, казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку, випуску і проведення лотерей, організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності, видобутку, виробництва, використання та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, їх обігу та обліку, у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Отже, за правилами наведених вище нормативних актів до компетенції Міністерства фінансів України віднесено формування та забезпечення реалізації державної податкової політики, здійснення нормативно-правового регулювання у податковій сфері.

Міністерство фінансів України є головним органом в системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації податкової політики.

Критерії ризиковості затверджено ДФС України в формі листів, що прямо суперечить приписам ч. 1 ст. 23 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (п.1 Положення про ДФС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05. 2014 р. № 236).

Центральний орган виконавчої влади у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання (ч.1 ст.23 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади").

До того ж ДФС України має функції передбачені в ч.1 ст.17 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Основними завданнями центральних органів виконавчої влади, як визначено у частині 1 статті 17 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", є: 1) надання адміністративних послуг; 2) здійснення державного нагляду (контролю); 3) управління об'єктами державної власності; 4) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної політики на розгляд міністрів, які спрямовують та координують їх діяльність; 5) здійснення інших завдань, визначених законами України.

Відповідно до системи центральних органів виконавчої влади, визначених Законом, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, який не наділений повноваженнями щодо здійснення нормотворчої діяльності.

Відсутні повноваження щодо нормотворчої діяльності ДФС України й у ПК України, зокрема у статті 19-2 ПК України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової та митної політики виконує такі функції: здійснює координацію діяльності контролюючих органів; затверджує нормативно-правові акти з питань, що належать до компетенції контролюючих органів; прогнозує, аналізує надходження податків, зборів, платежів, визначених Податковим та Митним кодексами України, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; узагальнює практику застосування законодавства з питань оподаткування, законодавства з питань сплати єдиного внеску, розробляє проекти нормативно-правових актів; видає узагальнюючі податкові консультації відповідно до цього Кодексу; виконує інші функції, передбачені законом (ст.19-2 ПК України).

Натомість посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України).

Наказ є тією законодавчо встановленою формою нормативно-правового акту, який створюється центральним органом виконавчої влади і встановлює правові норми поведінки певного кола осіб та встановлює відповідальність за його порушення.

При цьому варто врахувати, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм поведінки, а отже і не спричиняють жодної відповідальності для платника податків за не виконання викладених в них ньому приписів, як, в свою чергу, не дають і податковому органу жодного права зупиняти реєстрацію податкових накладних використовуючи для цього інформаційний лист.

З урахуванням викладеного, лист ДВС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", який не затверджений Мінфіном, не оприлюднений на офіційному сайті в погодженому вигляді, не є нормативно-правовим актом, оскільки не створює для платника податку прав та обов'язків, а також не є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, натомість носить інформаційний характер.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Натомість відповідачі належними та допустимими доказами не довели наявність законних підстав для прийняття оскаржуваних рішень.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_3, відтак - задовольняє позов у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72-78, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 05.09.2018 року №906369/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 5 від 09.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 05.09.2018 року №906368/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 6 від 09.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 05.09.2018 року №906365/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 7 від 09.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 05.09.2018 року №906366/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 8 від 09.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 05.09.2018 року №906367/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 9 від 09.08.2018 року на загальну суму 529578,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) від 25.09.2018 року №927729/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 19.09.2018 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 5 від 09.08.2018 року; № 6 від 09.08.2018 року; № 7 від 09.08.2018 року; № 8 від 09.08.2018 року; № 9 від 09.08.2018 року; № 1 від 19.09.2018 року датою їх подання.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3, 75600, АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10572 (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 грудня 2018 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8