Справа № 200/21810/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/1409/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпро ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови ЕАА №224969 від 02 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2017 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до інспектора 6 роти 4 батальйону УПП ум. Дніпро ГУНП в Дніпропетровській області, рядовий поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 224969від 02 грудня 2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 грудня 2017 року о 12:32 годині відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом при проїзді перехрестя не виконав вимог світлофора та здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України. ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 8.7.3. ґ ПДР України, а керуючись п. 8.11. ПДР України, який дозволяє рухатись далі при ввімкненні жовтого сигналу світлофору, за умови неможливості зупинити транспортний засіб в місті передбаченому п. 8.10 ПДР України, не застосовуючи екстрене гальмування, забезпечуючи безпеку дорожнього руху продовжив рух через перехрестя, оскільки рухався зі швидкістю 50 км/год, та за ним рухався інший транспортний засіб, з яким могло бути зіткнення в разі застосування гальмування ОСОБА_1 до перехрестя. У посадової особи що винесла постанову у відношенні ОСОБА_1 відсутні будь-які докази вчинення останнім адміністративного правопорушення, а відповідно провина останнього не доведена, а крім цього під час винесення постанови було порушено ряд вимог закону, а тому постанова про накладання адміністративного стягнення є незаконною та такою яка підлягає скасуванню.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та є безпідставною. Просить оскаржувану ним постанову скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату та час був повідомлений належним чином, чим позбавив можливості суд з'ясувати обставини винесення постанови про адміністративне правопорушення, які мають суттєве значення для вирішення питання по суті.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справа розглядається у відповідності до ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 20 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами.

Згідно з ч. 3 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як встановлено судом, що 02 грудня 2017 року о 12:32 годині відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом при проїзді перехрестя не виконав вимог світлофора та здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення. Жодних доказів фото, відео, показів свідків про порушення інспектором патрульної поліції не надано.

Викладені у постанові від 02 грудня 2017 року обставини спростовуються поясненнями позивача, відповідно до яких він зазначає, що не проїжджав на червоний сигнал світлофору та не порушував Правил дорожнього руху України.

Відповідачем доказів, які містять фактичні дані про винність дій позивача та на спростування підстав і доводів адміністративного позову, суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У відповідності зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 6 Конституції України, державна влада, в даному випадку інспектор Проценко О.В., здійснюють свої повноваження у встановлених межах до законів України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, зокрема інспектор Проценко О.В., зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 248 КУпАП закріплено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), яка розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не з'явилися до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність в останнього будь-яких доказів в підтвердження винесеної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 450 грн.

Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу притягнення позивача до будь-якого адміністративного правопорушення, в наслідок чого мало б місце притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 02.12.2017 року, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 450 гривень.

На підставі викладеного та ст. 6, 8, 19 Конституції України, ст. 9, 15, 178, 245, 248, 251, 252, 287, ч. 3 ст. 288 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 77, 194, 242, 243, 244, 245, 246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпро ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови ЕАА №224969 від 02 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати дії інспектора 6 роти 4 батальйону УПП ум. Дніпро ГУНП в Дніпропетровській області, рядовий поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 224969від 02 грудня 2018 рокупо справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Е.В. Женеску