Справа № 540/2226/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2226/18
14 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Ім. Фрунзе" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Ім. Фрузне" (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік та вважати вказану податкову декларацію такою, що подана 19.07.2018 року.

Ухвалою від 01.11.2018 року в справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 27.11.2018 року на 14:30 год.

Ухвалою від 27.11.2018 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та відкладений розгляд справи на 10.12.2018 року об 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що 19.07.2018 року відповідач не прийняв від Товариства податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік. Підставою для відмови в прийнятті звітності стало порушення вимог наказу Міндоходів України від 29.11.2013 року № 729, а саме: "Форма відсутня в Довіднику звітних документів код J0100516, форма не приймається в періоді: "Рік, 2018р.". Позивач зазначає, що подана декларація відповідає додатку 2 до Опису довідників, що публікуються з Форматом (стандартом) електронного документа звітності (пп.2 п.1), відтак відмова з наведених підстав є протиправною. Просить позов задовольнити, визнавши протиправними дії податкового органу щодо неприйняття податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік та вважати вказану податкову декларацію такою, що подана 19.07.2018 року.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств не визначено поняття сільськогосподарської продукції. У 2017 році закінчилось застосування "особливого" звітного періоду для виробників сільськогосподарської продукції. Починаючи з 01.07.2017 року закінчилось застосування звітного періоду, передбаченого п.137.4.1 п.137.4 ст.137 ПК України. Так, на офіційному веб-сайті ДФС України розміщена інформація щодо особливостей податкового (звітного) періоду з податку на прибуток підприємств для виробників сільгосппродукції та Реєстр електронних форм податкових документів. Платники податків, що подають звітність засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку визначеному законодавством для базового звітного періоду має обиратися електронна форма з кодом j0108104. У звязку з поданням позивачем податкової звітності електронною формою з іншим кодом, за даними АІС "Податковий блок" відсутня податкова звітність ПАТ "Ім. Фрунзе" за 2018 рік. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

19.07.2018 року ПАТ "Ім. Фрунзе" засобами телекомунікаційного звязку направив на адресу відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, податкова декларація платника податку на прибуток підприємств: виробника сільськогосподарської продукції.

Декларація відповідає вимогам наказу Мінфіну від 20.10.2015 року № 897 (в редакції наказу Мінфіну від 28.04.2017 року № 467).

19.07.2018 року на електронну пошту позивача надійшла квитанція № 1, результат обробки: документ не прийнято; виявлені помилки: порушено вимоги наказу Міндоходів України від 29.11.2013 року № 729, а саме: Форма відсутня в Довіднику звітних документів код J0100516, форма не приймається в періоді: "Рік, 2018р".

Позивач вважає незаконними такі відповідача, звернувшись до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 48.4 статті 48 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

Згідно із пунктом 49.9 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з положеннями пунктів 49.10, 49.11 статті 49 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

За змістом пункту 137.4.1 п. 137.4 статті 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня поточного звітного року і закінчується 30 червня наступного звітного року.

Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу.

Відповідно пп. "б" п. 137.5 ст. 137 ПК України, річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку, зокрема, б) виробників сільськогосподарської продукції.

Тобто, аналіз змісту пп. 137.4.1 п.137.4 ст.137.4 та пп. "б" п. 137.5 ст. 137 ПК України дає суду підстави для висновку, що визначальною умовою для встановлення загального або спеціального податкового (звітного) періоду для виробників сільськогосподарської продукції, є визначення такого виробника сільськогосподарської продукції відповідно до статті 209 Податкового кодексу України.

Статтею 209 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2017 року, встановлено спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства.

Відповідно до пункту 209.1 статті 209 ПК України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування.

Разом з тим, згідно з пп. 4 п. 2 розділу ХІХ "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України з 01.01.2017 року втратила чинність ст. 209 ПК України, яка регламентувала умови застосування спеціального режиму сільськогосподарським товаровиробникам.

Отже, спеціальний режим оподаткування сільськогосподарських товаровиробників існував до 01.01.2017 року, оскільки з 01.01.2017 року відсутні критерії визначення сільськогосподарської продукції для цілей оподаткування податком на прибуток.

Тобто, з 01.01.2017 року виробники сільськогосподарської продукції визначають звітні (податкові) періоди за загальними правилами, передбаченими для платників податку на прибуток.

Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557 затверджено Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами (далі - Порядок №557).

Цей Порядок, розроблений відповідно до Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про телекомунікації", визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу (п.1 розділу І Порядку №557).

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 557 терміни вживаються в наступних значеннях:

перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання;

друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа;

електронні документи - документи (у тому числі податкова звітність, звітність зі сплати єдиного внеску, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, договори, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання Кодексу, та/або пов'язане з реалізацією прав та обов'язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку;

формат (стандарт) електронного документа - формалізований опис складу та структури показників електронного документа, затверджений в установленому законодавством порядку, який розміщується та підтримується в актуальному стані на офіційному веб-порталі ДФС.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 557 автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обовязкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами). Обовязкові реквізити електронних документів визначаються законодавством. Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора.

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного звязку до адресата протягом операційного дня (п. 4 розділу ІІ Порядку № 557).

Електронні форми документів у форматі за стандартом на основі специфікації eXtensibleMarkupLanguage (XML) оприлюднюються на офіційному веб-порталі ДФС (п. 7 розділу ІІ Порядку № 557).

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка (п. 8 розділу ІІ Порядку № 557).

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення (п. 9 розділу ІІ Порядку № 557).

Згідно з п. 10 розділу ІІ Порядку № 557 автоматизована перевірка електронного документа включає наступні етапи: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК; перевірку обовязковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обовязкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 557 перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

19.07.2018 року на адресу позивача надійшла перша квитанція, відповідно до якої за результатами обробки документ не прийнято. Підставою неприйняття вказано порушення вимог наказу Міндоходів України від 29.11.2013 року № 729, а саме: форма j0100516 відсутня в Довіднику звітних документів, у зв'язку з чим не приймається у періоді за 2018 рік.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 року № 729 "Про затвердження Формату (стандарту) електронного документа звітності суб'єктів господарювання та Опису довідників, що публікуються з Форматом (стандартом) електронного документа звітності субєктів господарювання" затверджені: Формат (стандарт) електронного документа звітності суб'єктів господарювання та Опис довідників, що публікуються з Форматом (стандартом) електронного документа звітності субєктів господарювання.

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті ДФС України розміщений лист ДФС України від 29.12.2017 року № 3209/6/99-99-15-02-02-15/ІПК з інформацією щодо особливостей податкового (звітного) періоду з податку на прибуток підприємств для виробників сільськогосподарської продукції.

Відповідачем наданий суду Реєстр електронних форм податкових документів розміщено на офіційному веб-порталі ДФС (http://sfs.gov.ua/elektronna- zvitnist/platnikam-podatkiv-pro/informatsiyno-analitichne-za/reestг-elektronnih-fоrm-ро/), на якому розміщені належні до використання ідентифікатори форм документа, зокрема, декларація відповідно до наказу Мінфіну від 20.10.2015 року № 897 (в ред. наказу Мінфіну від 28.04.2017 року № 467) повинна подаватись з ідентифікатором j0108104.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що платник податків зобовязаний подавати податкову звітність у спосіб, у порядку та у формі, визначених чинним законодавством України, яке регулює дані правовідносини.

Одночасно, на автора електронного документу покладається обовязок щодо контролю за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документу.

Таким чином, враховуючи, що дійсний код електронної форми податкової звітності для виробника сільськогосподарської продукції - j0108104, оприлюднений належним чином, через офіційний веб-сайт ДФС України, то позивач зобовязаний слідкувати за актуальністю реквізитів форм звітності та використовувати їх при подачі даної звітності.

Отже, подання ПАТ "Ім. Фрунзе" електронної звітності - податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік за формою j0100516 є поданням документу неналежної форми, на підставі чого за результатами автоматизованої перевірки у першій квитанції позивачу повідомлено про неприйняття такого електронного документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем надано належні та допустимі докази на підтвердження правомірності відмови позивачу у прийнятті декларації з податку на прибуток, відтак у задоволенні позовних вимог ПАТ "Ім. Фрунзе" належить відмовити.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог, понесений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72-77, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити публічному акціонерному товариству "Ім. Фрунзе" (, 75131, Херсонська область, Олешківський район, с. Великі Копані, вул. Радянська, 12) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 грудня 2018 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8