Справа № 725/5128/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5128/18
Номер провадження 2-а/725/169/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача Рачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.09.2018 року відповідачем винесено постанову №2343/40800/18 якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 460667,58 грн. Підставою для прийняття відповідачем такого рішення згідно вказаної постанови стало те, що позивач 18.08.2017 року ввіз в режимі тимчасового ввезення на територію України автомобіль марки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації Польща, надавши до митного контролю паспорт громадянина Румунії. На думку митного органу використання позивачем паспорта громадянина іноземної держави було спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України щодо вказаного транспортного засобу, оскільки позивач є резидентом.

Такі висновки відповідача, викладені в оскаржуваній постанові, вважає безпідставними, оскільки дії позивача не утворюють склад правопорушення передбаченого ст.. 485 МК України з огляду на те, що останній повідомив правдиві відомості щодо себе та транспортного засобу на підставі дійних документів, а державний кордон України ОСОБА_3 перетинав як громадянин іноземної держави, у зв'язку з чим мав право користуватись відповідними пільгами та ввозити транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, а в подальшому на підставі тих же документів вивіз вказаний вище транспортний засіб. В обох випадках, як ввезення так і вивезення транспортного засобу, позивач надав правдиві відомості про себе, зокрема пред'являв як пас порт громадянина Румунії так і паспорт громадянина України, не приховуючи жодної інформації про себе.

Також зазначав, що відповідачем порушено строки накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, оскільки таке порушення не є триваючим та фактично вважається вчиненим в момент перетину державного кордону та ввезення транспортного засобу громадянином України в статусі «нерезидента».

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказував на те, що розмір адміністративного стягнення накладеного оскаржуваною постановою визначений відповідачем на основі припущень, що є недопустимим, оскільки не встановлено належним чином митну вартість транспортного засобу марки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації Польща, що в результаті призвело до невірного визначення розміру митних платежів, що в свою чергу має наслідком невірного визначення суми штрафу, враховуючи санкцію ст. 485 МК України.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2343/40800/18 від 07.09.2018 року винесену заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Жижиян І.Є., якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % неоплаченої суми митних платежів в розмірі 460667,58 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 485 МК України - закрити.

В подальшому, під час судового розгляду даного спору, представник позивача уточнив позовні вимоги та просив скасувати оскаржувану постанову, а справу повернути на новий розгляд відповідачу, враховуючи зміни в чинному законодавстві, зокрема з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів».

На вказану позовну заяву відповідачем подано відзив відповідно до якого відповідач позов не визнає та в обґрунтування своїх доводів посилається на наступне. Так, не зважаючи на набуття позивачем громадянства Румунії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні, що встановлено наявними у справі про ПМП доказами, а тому переміщуючи транспортний засіб через митний кордон України позивач зобов'язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте, маючи статус громадянина-резидента, останній вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина Румунії. Інформацію про митну вартість ввезеного позивачем транспортного засобу була встановлено на підставі службової записки Управління адміністрування митних платежі та була обраховано відповідно до товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092. Також, відповідач вважає, що строк накладення адміністративного стягнення в даному випадку обчислюється з моменту виявлення правопорушення, а саме - 06.08.2018 року, що відповідає вимогам ст.. 467 МК України, а тому відповідачем правомірно накладено на позивача відповідне адміністративне стягнення. У зв'язку з наведеним, просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в його інтересах діяв представник, який уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у тексті позовної заяви.

Представник відповідача Рачук О.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, надала суду пояснення аналогічні змісту відзиву.

В рамках судового розгляду даного спору, ухвалою від 28.09.2018 року судом було поновлено позивачу строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування т, реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що 06.08.2018 року складено протокол про порушення митних №2343/40800/18 відповідно до якого позивач під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки марки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації Польща надав паспортний документ громадянина Румунії, що є підставою для не сплати митних платежів, тим самим вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та вчинив правопорушення передбачене ст.. 485 МК України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі вказаного протоколу 07.09.2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижиян І.Є. винесено постанову №2343/40800/18 якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 460667,58 грн.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Будь-які відомості на підтвердження того, що позивач має постійне місце проживання за межами України, зокрема у Румунії чи звертався із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України.

Оскільки у позивача, на момент ввезення вказаного вище транспортного засобу наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії та він мав місце проживання на території України за адресою с. Ропча, Сторожинецького району, Чернівецької області, що встановлено наявними як в матеріалах даної справи так і доказами, що містяться у справі про ПМП, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищевикладене та відсутність у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Румунії, зареєстроване у встановленому законом порядку, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку про те, що при наявності паспортів двох держав, позивач свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля марки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації Польща, без сплати митних платежів.

Разом з тим, враховуючи те, що позивачем ставиться під сумнів розмір нарахованих відповідачем митних платежів та як наслідок сума штрафу, оскільки матеріали справи про ПМП не містять даних щодо дійсної вартості ввезеного на митну територію України транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Так, у відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.11.2018 року витребувано з Чернівецької митниці ДФС довідкові дані, які використовувались під час оцінки транспортного засобу марки Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації Польща на підставі службової записки Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС №975/24-70-19-30 від 13.08.2018 року і отримані з ресурсів мережі Інтернет із зазначенням дати отримання такої інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Як вбачається зі змісту службової записки т.в.о. начальника Управління адміністрування митних платежі Бежан Д.І., а також отриманих на виконання зазначеної ухвали суду доказів, вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля та сума митних платежів визначена орієнтовно, а тому суд приходить до висновку, що митним органом неповно з'ясовано усі обставини справи, оскільки адміністративне стягнення накладено з урахуванням орієнтованої вартості транспортного засобу.

Крім того, позивач був відсутній під час розгляду справи про ПМП відносно нього, а тому оскаржуваного постанова прийнята без урахуванням його пояснень та доказів в обґрунтування заперечень проти визначення митної вартості переміщуваного ним через митний кордон України транспортного засобу.

У відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу направити на новий розгляд Чернівецькій митниці ДФС.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 07 вересня 2018 року у справі про порушення митних правил №2343/40800/18 якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Справу про порушення митних правил №2343/40800/18 за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_3 - направити на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 19.12.2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна