Справа № 440/3549/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3549/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Фоменко О.В..,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.06.2017 №91056-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 162182,33 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є не правомірним та підлягає скасуванню, оскільки винесено з порушенням норм діючого законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що житлова нерухомість, яка належить позивачу на праві приватної власності є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а позивач, як власник цієї нерухомості зобов'язаний сплачувати вказаний податок відповідно до вимог статті 266 Податкового кодексу України.

У відповіді на відзив позивач наполягає на неможливості застосування рішення Заворсклянської сільської ради від 26.01.2015 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заворсклянської сільської ради" до відносин, які виникають у 2016 році.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначав, що прийняття Заворсклянською сільською радою рішення від 26.01.2015 року про встановлення місцевих податків відповідає законодавству та може застосовуватися до податкових зобов'язань за податковий період у 2016 році, а отже вимоги ПК України є дотриманими. Щодо застосування Закону України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", по у п.4 вказаного закону чітко вказано, що, по перше, положення п.4 поширюється на рішення щодо встановлення податків на 2015 рік, а не на 2016 рік, по-друге, перегляд рішень на 2015 рік є лише рекомендаційною нормою, а не зобов'язуючою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_3 є власником, зокрема, нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 15032,2 кв.м., що підтверджується технічним паспортом плану земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на 3 арк; договором купівлі-продажу та додатками до нього; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

30.06.2017 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №91056-13, яким було визначено суму податкового зобов'язання за платежем з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичним особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 162182,33 грн. за 2016 рік.

Однак, позивач не погодився із прийнятим рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно пп.1 п.1 ст. 266 Податкового кодексу України в редакції від 01.01.2016 року ( далі - ПК України) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно п. 2 ст. 266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. При цьому, об'єкти нерухомості позивача, відповідно наданих Позивачем документів, не відносяться до об'єктів, які не підпадають під об'єкт оподаткування, відповідно пп..2 п.2 ст.266 ПК України.

Згідно пп. 1, 2 п.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно пп.1 п. 4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

За пп.1 п.5 ст.266 ПК України, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Заворсклянською сільською радою, під юрисдикцію якої підпадає й с.Головач, де знаходиться об'єкт оподаткування, було прийнято рішення від 26.01.2015 року "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заворсклянської сільської ради". Зокрема, у додатком 1 до вказаного рішення прийнято Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Заворсклянської сільської ради.

Позивач вказує, що вказаним рішенням було введено податки саме на 2015 рік, а тому нарахування на 2016 рік є незаконним.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін( плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настав за плановим періодом.

Водночас п. 4 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" ( далі - Закон № 909) визначено, що в 2016 році до відповідних рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Разом з цим принцип стабільності податкового законодавства, визначений пп.4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Кодексу, регламентує, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Податкове законодавство складається у тому числі й з рішень органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків і зборів, прийнятих за правилами, встановленими Кодексом (п. 3.1 ст. 3 Кодексу). Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами ( п. 12.5 ст. 12 Кодексу).

Таким чином, принцип стабільності податкового законодавства поширюється і на відповідні рішення органів місцевого самоврядування. А тому прийняття Заворсклянською сільською радою рішення від 26.01.2015 року про встановлення місцевих податків відповідає законодавству та може застосовуватися до податкових зобов'язань за податковий період у 2016 році, отже вимоги ПК України є дотриманими.

За пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно пп. 266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

За ч.2 пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

З 01 січня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 №71-VIII, згідно з яким, зокрема, статтю 266 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції та введено новий вид податку - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 вказаного Кодексу (в редакції чинній на 1 січня 2015 року) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Як передбачено підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VІІІ, згідно з яким підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, станом на 2016 рік) викладено у такій редакції: ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, законодавець встановив чіткий строк до якого органами місцевого самоврядування необхідно прийняти рішення про встановлення місцевих податків та зборів. В той же час пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, у 2016 році зупинено дію підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, а, відповідно, відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Окрім того, підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлений обов'язок громадянина сплатити податок за 2016 рік незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Даная позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 24.04.2018 року № 803/1307/17.

Відповідно п.5.1, додатку 1 до рішення Заворсклянської сільської ради від 26.01.2015 року "Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Заворсклянської сільської ради", ставки податку для об'єктів житлової/нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітнього (податкового) року, за 1 кв.метр бази оподаткування.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року, у 2016 році мінімальна заробітна плата установлена: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень.

Відповідно п.5.3 додатку 1 до рішення Заворсклянської сільської ради від 26.01.2015 року "Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Заворсклянської сільської ради", ставки податку для об'єктів житлової нерухомості для усіх місць розташування (зональності) встановлюються у таких розмірах: для гаражів - 0,01 %; зали (споруди) спортивні - 0,01 %; інші - 1%.

У власності гр. ОСОБА_3 наявний об'єкт нежитлової нерухомості загальною площею 15032,2 м2, за адресою: АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації права власності 15.07.2008), який складається з: адмінкорпусу загальною площею 2739 м2, спального корпусу загальною площею 3092,6 м2, пральні загальною площею 310,9 м2, котельні загальною площею 355,6 м2, клубу планетарію загальною площею 1327,3 м2, душової загальною площею 73,1 м2, складського приміщення загальною площею 168,3 м2, їдальні літньої загальною площею 1965,5 м2, трьохповерхового корпусу загальною площею 1266,6 м2, складу овочесховища загальною площею 378,8 м2, трансформаторної підстанції №1 загальною площею 50,8 м2, трансформаторної підстанції №2 загальною площею 40,9 м2, спортзалу загальною площею 1434,1 м2, плавального басейну загальною площею 910 м2, стрілкового тиру загальною площею 211,1 м2 та гаражу загальною площею 707,6 м2 (відповідно до плану земельної ділянки громадського будинку дитячого оздоровчого табору за адресою АДРЕСА_1; договору купівлі-продажу від 11.07.2008 року; витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №18662636 від25.04.2008 року)

Враховуючи ставки податку для нежитлової нерухомості встановлені за рішеннями Заворсклянської сільської ради Полтавського району 30 сесії 6 скликання від 26 січня 2015 року, зокрема, для гаражів та залів (споруд) спортивних - 0,01% (1378 грн * 0,01% = 0,1378 0,14 грн.); інших об'єктів нежитлової нерухомості - 1% (1378 грн * 1%=13,78 грн.), позивачу нарахований податок на нерухоме майно:

- за спортивні зали (споруди) та гараж 456,79 грн. = (1434,1 м2+910 м2+211,1 м2+707,6 м2.) * 0,14 грн. = 3262,8 м2 * 0,14 грн. Винесене податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 № 91055-13 на суму 456,79 грн.

- за інші об'єкти нежитлової нерухомості 162182,33 грн = (2739 м2+3092,6 м2+310,9 м2+355,6 м2+1327,3 м2+73,1 м2+168,3 м2+1965,5 м2+1266,6 м2+378,8 м2+50,8 м2+40,9 м2)*13,78 грн. = 11769,4 м2*13,78 грн. Винесене податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №91056-13 на суму 162182,33 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 №91056-13, контролюючий орган обчислював суму зобов'язання з врахуванням інформації з отриманих рішень про встановлення місцевих податків та зборів від органів місцевого самоврядування та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Щодо аргументів позивача про дефектність отриманого податкового повідомлення-рішення в частині відсутності розрахунку, то відповідно до аб. 3 п.58.1 ст.58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій. До оскаржуваного повідомлення рішення не оформлявся розрахунок, а тому він й не надавався позивачу. Водночас, оскаржуване податкове повідомлення-рішення має всі реквізити, передбачені положеннями ст. 58 Податкового кодексу України та відповідно до цієї статті Кодексу до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

До того ж за приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при надісланні (врученні) платнику податку податкового повідомлення-рішення, не призводять до порушення прав позивача та не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від обов'язку щодо сплати податкового зобов'язання, а відтак не можуть бути підставою для скасування рішення податкового органу, оскільки. Суть податкового зобов'язання та факт вчинення позивачем порушення у даному випадку не змінюється.

Щодо аргументів позивача про неможливість застосування рішення Заворсклянської сільської ради Полтавського району 30 сесії 6 скликання від 26 січня 2015 року, в контексті порядку його оголошення, суд зазначає наступне.

Як вказано вище, контролюючий орган обчислює суму податкового зобов'язання з місцевих податків на основі інформації з отриманих рішень про встановлення місцевих податків та зборів від органів місцевого самоврядування та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При обчисленні досліджуються розміри ставок податків, а порядок оголошення рішення місцевою радою не підлягає дослідженню.

Позивач аргументує свою позицію, спираючись на положення Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" від 23.09.1997 року №539/97-ВР. Проте позивачем не враховано, що це акт спеціального законодавства, який поширюється лише на оприлюднення рішень в засобах масової інформації.

При встановлені порядку оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування необхідно визначити їх правову природу.

Рішення про встановлення місцевих податків і зборів підпадають під категорію регуляторних актів, ознаки яких надані у ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.03.2003 №1160 (далі - Закон України №1160).

Порядок офіційного оприлюднення регуляторних актів передбачено у ст. 8 Закону України №1160, проте, п.4 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VIII встановлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Як випливає з аналізу п.4 вказаного Закону № 909-VIII, рішення Заворсклянської сільської ради від 20.01.2016 року підпадає під категорію "прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік". Таким чином, до вказаного рішення не застосовуються вимоги, передбачені пп. 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та ст.8 Закону України №1160, а тому порядок їх оприлюднення буде ґрунтуватися на вимогах загального законодавства.

Відповідно до пп.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939- VI, доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

на інформаційних стендах;

будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно п.7 рішення Заворсклянської сільської ради від 26 січня 2015 року оприлюднення рішення відбувалося на дошці оголошень, яка підпадає під категорію "інформаційнй стенд", а тому рішення Заворсклянської сільської ради від 26 січня 2015 року оприлюднено належним чином.

Ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Доказів скасування або зупинення за рішенням суду рішення Заворсклянської сільської ради від 26.01.2015 року сторонами не надано, а тому рішення Заворсклянської сільської ради від 26.01.2015 року підлягає застосуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення №91056-13 від 30.06.2017 року, яким було визначено суму податкового зобов'язання за платежем з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 162182,33 грн. за 2016 рік, є законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи наведене в сукупності, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 108, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м.Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення).

Повне рішення складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко