Справа № 760/21160/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1567/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі: головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Рогачова Анатолія Володимировича, 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суддя

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

- визнати дії відповідача протиправними;

- скасувати постанову серії ЕАВ «536669 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Посилається в позові на те, що 14 серпня 2018 року відповідачем відносно нього була винесена постанова серії ЕАВ №536669, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», оскільки він керував транспортним засобом, який не пройшов обов'язків технічний контроль.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 14 серпня 2018 року він прямував на своєму автомобілі НОМЕР_1 по маршруту м. Житомир - м. Київ, коли його наздогнав поліцейський з вимогою зупинитись.

Після зупинки транспортного засобу до його автомобіля підійшов поліцейський та пояснив, що причиною зупинки став рух без ввімкнених задніх фар, на що він пояснив, що почав рух у світлу пору доби та увімкнув фари у русі, а тому не мав змоги виявити поломку правої задньої фари при русі.

На вимогу поліцейського він надав посвідчення водія та Поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В подальшому відповідач повідомив, що оскільки автомобіль старше 5 років, у нього повинен бути документ про проходження технічного контролю, на що він йому повідомив про те, що такий документ у нього відсутній.

На його зауваження щодо того, що він не використовує автомобіль для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, відповідач зазначив, що він не знає законів, а також додав, що без обов'язкового технічного контролю він забороняє йому в подальшому використовувати транспортний засіб та за його оцінкою останній є небезпечним та несправним.

Відповідач запропонував йому викликати евакуатор, на що він повідомив про те, що не має коштів на виклик евакуатора та з інкримінованим йому правопорушенням він не погоджується.

Після цього відповідач роздрукував постанову та надав йому її.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину.

Також, відповідач не роз'яснив йому його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Винесена постанова не містить інформації щодо порядку її оскарження.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

Згідно з відомостями, які на сайті ПАТ «Укрпошла» про відстеження поштових пересилань, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 18 жовтня 2018 року, а представник третьої особи - 19 жовтня 2018 року.

Станом на день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року відповідачем винесено постанову серії ЕАВ № 536669 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 14 серпня 2018 року позивач рухався на своєму транспортному засобі марки «ВАЗ 21043» д.н.з. НОМЕР_2, який не пройшов своєчасний технічний огляд, чим порушив ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Диспозиція частини 3 статті 121 КУпАП України передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В свою чергу порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи .

Водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається зі змісту постанови підставою для перевірки документів позивача стало те, що автомобіль позивача рухався без ввімкнених задніх фар, що тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тобто, це давало відповідачу підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

В той же час, посилаючись на порушення позивачем правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за це порушення, якщо таке мало місце, не виносилася.

В той же час, була винесена постанова за ч.3 ст.121 КУпАП, а саме: в зв?язку з відсутністю у водія документа, підтверджуючого проходження обов'язкового технічного контролю його транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Наявність чи відсутність у водія документа про проходження технічного контролю автомобіля, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не могла бути підставою для зупинки транспортного засобу, в разі його руху, так як не могла бути встановлена поліцейським.

Виходячи з цього, суд вважає, що обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати такий документ, були відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону встановлено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Позивач зазначив у своїй позовній заяві, що він не здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, не є автомобілем таксі, має масу, яка не перевищує встановлені законом норми.

За таких обставин, автомобіль позивача не підпадає під ті вимоги закони, які зобов'язують його здійснювати обов'язків технічний контроль.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не надавши суду відзив на позовну заяву, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, приведені в позові обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 121 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Рогачова Анатолія Володимировича.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 536669 від 14 серпня 2018 року, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Рогачовим Анатолієм Володимировичем за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва