Справа № 810/4054/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року № 810/4054/18

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Виноградова О.І.,

при секретарі судового засідання Дишлева О.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Третяк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

8 серпня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Згурівської селищної ради Броварського району (далі - відповідач або селищна рада) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_4 від 18 червня 2018 р. № 10, поданого в інтересах позивача (далі - адвокатський запит № 10);

- зобов'язання відповідача виконати вимоги адвокатського запиту та надати позивачу, як особі в інтересах якої був поданий адвокатський запит № 10, належним чином засвідчені копії запитуваних документів;

- зобов'язати відповідача виконати вимоги адвокатського запиту та надати позивачу, як особі в інтересах якої був поданий адвокатський запит, запитувану інформацію (а.с. 2-4).

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а ухвалою названого суду від 1 листопада 2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем як розпорядником інформації не було надано позивачу запитувані в адвокатському запиті № 10 інформацію та документи, чим допущено протиправні дії (а.с. 2-4).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що до відповідача адвокатський запит № 10 до нього не надходив, у журналі вхідної кореспонденції він не зареєстрований, а відтак запит до відповідача не подавався зміст цього адвокатського запиту відповідачу не відомий.

За таких обставин вважає, що відповідачем не було вчинено протиправних дій щодо ненадання відповіді на адвокатський запит № 10 та не було допущено жодної протиправної бездіяльності (а.с. 18-20).

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 червня 2018 р. адвокатом ОСОБА_4 в інтересах позивача було оформлено адвокатський запит № 10 (а.с. 9).

Цей адвокатський запит було адресовано відповідачу і він містив такі вимоги:

1) надати належним чином завірені копії:

- рішення відповідача від 12 травня 2016 р. № 239-08-VII «Про розгляд депутатського запиту ОСОБА_1 про виділення коштів на виготовлення проектно-кошторисної документації для будівництва тротуару по вул. О.Кошового» (далі - рішення № 239-08-VII);

- робочого проекту «Будівництво тротуару по вул. Кошового»;

- договору з проектною організацією на виготовлення проектно-кошторисної документації для будівництва тротуару по вул. О.Кошового;

платіжних документів щодо оплати вартості робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації для будівництва тротуару по вул. О. Кошового згідно рішення відповідача № 239-08-VII;

2) надати інформацію щодо наступних питань:

- яким чином відбувся вибір проектної організації на виготовлення проектно-кошторисної документації для будівництва тротуару по вул. О.Кошового згідно рішення № 239-08-VII;

- загальну вартість робіт по виготовленню такої проектно-кошторисної документації згідно рішення № 239-08-VII;

- суми сплачених коштів щодо оплати вартості робіт по виготовленню такої проекто-кошторисної документації;

- дати передачі на виконання проектній організації документів, що стосуються виготовлення проекто-кошторисної документації вказаного об'єкта (а.с. 9).

18 червня 2018 р. вказаний адвокатський запит позивачем було передано керуючому справами (секретарю) виконкому відповідача ОСОБА_5, про що свідчить розписка на тексті запиту (а.с. 9).

У зв'язку з тим, що позивачем не було отримано запитувану інформацію, ним було подано даний позов до суду.

Правову оцінку спірним правовідносинам судом надано з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 р. № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 9 названого Закону всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Як убачається з ст. 1 вказаного закону, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону №2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Як убачається з ст. 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Як убачається з ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI, розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Таким чином, праву особи на доступ до публічної інформації кореспондує обвязок розпорядника публічної інформації надати її на відповідний запит.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Підстави для відмови у наданні інформації на відповідний запит є вичерпними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

- розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

- інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону;

- особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

- не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст.19 цього Закону.

Як убачається з ч. 2 ст. 22 Закону № 2939-VI, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 названого Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Як убачається з ч. 2 названої норми, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 названого Закону відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Повноваження відповідача визначені Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Повноваження виконавчого комітету відповідача визначені Регламентом виконавчого комітету Згурівської селищної ради, затвердженим рішенням виконкому селищної ради від 8 грудня 2015 р. № 187 (далі - Регламент виконкому).

Як вже зазначалося, 18 червня 2018 р. біля 17 год. позивач прийшов до приміщення відповідача за адресою: Київська обл., смт. Згурівка, вул. Українська, 10 з метою подачі адресованого відповідачу адвокатського запиту № 10 (в інтересах позивача) (а.с. 9).

Позивачу - депутату селищної ради було відомо, що реєстрацію вхідної кореспонденції, адресованої селищній раді, здійснює секретар-друкарка, діловод виконавчого органу відповідача.

Названа посадова особа була відсутня на своєму робочому місці, у зв'язку з цим позивач умовив прийняти адвокатський запит для подальшої реєстрації свого знайомого - керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету відповідача ОСОБА_5, що підтверджується власноручним підписом останнього на копії адвокатського запиту (а.с. 9).

У подальшому, адвокатський запит, особою, відповідальною за облік службового листування відповідача (секретар-друкаркою, діловодом), у журналі реєстрації вхідної кореспонденції зареєстрований не був, відповідь на цей адвокатський запит відповідачем надано не було.

При вирішенні справи, судом враховано таке.

Адвокатський запит № 10 було адресовано селищній раді (а.с. 9).

Згідно з довідкою про працюючих у відповідача станом на 18 червня 2018 р., працівником селищної ради є секретар-друкарка, діловод виконавчого органу відповідача ОСОБА_6, а керуючий справами (секретар) виконавчого комітету не є працівником селищної ради (а.с. 72).

У судовому засіданні були допитані свідки: керуючий справами (секретар) виконкому відповідача ОСОБА_5 (якому позивач 18 червня 2018 р. передав адвокатський запит № 10) та секретар-друкарка, діловод виконавчого органу відповідача ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно працює на посаді керуючого справами (секретаря) виконкому відповідача.

18 червня 2018 р. біля 17 год. (за 5-10 хвилин до закінчення робочого часу) у приміщення відповідача прийшов позивач з метою подачі адвокатського запиту (в його інтересах) на адресу відповідача. У цей час секретар-друкарка, діловод виконавчого органу відповідача ОСОБА_6 була відсутня на робочому місці, у зв'язку з тим, що понесла документи в іншу будівлю.

Позивач звернувся до свідка з проханням прийняти адвокатський запит.

Свідок категорично відмовлявся приймати запит та пояснив позивачу, що в нього немає повноважень приймати та реєструвати вхідну кореспонденцію, яка надходить на адресу відповідача (селищної ради) та запропонував позивачу подати цей запит наступного дня - 19 червня 2018 р.

Позивач наполягав на прийнятті адвокатського запиту безпосередньо ОСОБА_5, пояснюючи своє прохання тим, що 19 червня 2018 р. він буде перебувати в м. Києві, а отже, не зможе особисто подати адвокатський запит.

Після тривалих вмовлянь позивача, свідок ОСОБА_5 взяв у нього адвокатський запит, розписався на його копії, та пообіцяв наступного дня передати його на реєстрацію секретар-друкарці, діловоду виконавчого органу відповідача ОСОБА_6, до повноважень якої входила реєстрація вхідної кореспонденції.

Наступного дня - 19 червня 2018 р. свідок ОСОБА_5 передав секретар-друкарці, діловоду виконавчого органу відповідача ОСОБА_6 виготовлені ним документи для реєстрації в журналі вихідної кореспонденції. При цьому, він не перевірив чи був серед цих документів адвокатський запит (отриманий ним для передачі), не повідомив секретар-друкарку, діловода виконавчого органу відповідача ОСОБА_6 про те, що вона має зареєструвати прийнятий ним напередодні адвокатський запит та не знає куди подівся цей запит після того, як він його залишив у стопці підготовлених ним для вихідної реєстрації документів.

Наведені обставини не заперечувалися позивачем у судовому засіданні та були підтверджені свідком ОСОБА_6

Зокрема, свідок пояснила суду, що працює на посаді секретар-друкарки, діловода виконавчого органу відповідача. Згідно Регламенту відповідача вона підпорядковується безпосередньо голові відповідача і не підпорядковується керуючому справами (секретарю) виконкому відповідача ОСОБА_5

Останній передає їй для реєстрації у журналі вихідної кореспонденції виготовлені ним довідки, які після реєстрації вона направляє зазначеним у довідці адресатам.

18 червня 2018 р. в кінці робочого дня вона була відсутня на робочому місці, оскільки перебувала у справах в іншому приміщенні.

19 червня 2018 р. зранку ОСОБА_5 передав їй довідки та інші документи, які підлягали реєстрації у журналі вихідної кореспонденції.

Стверджує, що серед цих документів адвокатського запиту в інтересах позивача, датованого 18 червня 2018 р., не було. Такий запит ОСОБА_5 взагалі їй ніколи не передавав та не розповідав про те, що особисто прийняв його для подальшої реєстрації. Отже, адвокатський запит нею не приймався, не реєструвався та не передавався голові відповідача для розгляду.

При вирішенні справи судом також враховано таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;органи самоорганізації населення.

Як убачається з ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що адвокатський запит від 18 червня 2018 р. позивачем не було передано за адресою, зазначеною в запиті, а було залишено керуючому справами (секретарю) виконкому відповідача ОСОБА_5 для реєстрації наступного дня в журналі вхідної кореспонденції виконавчого органу (а не виконкому, працівником якого був ОСОБА_5.).

Крім того, судом враховано, що повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад визначені главою 2 Закону № 280/97-ВР і не містять повноважень на отримання вхідної кореспонденції для відповідача (селищної ради).

До того ж посадовою інструкцією керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету відповідача не передбачено обов'язку чи повноважень на отримання вхідної документації для відповідача (а.с. 69-71).

Водночас, обов'язки щодо ведення діловодства, прийому кореспонденції, що надходить на ім'я селищного голови або селищної ради та її систематизація, покладено на секретар-друкарку, діловода виконавчого органу відповідача згідно з вимогами наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 р. № 1000/5 "Про затвердження правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях" та п. 3.7 посадової інструкції названої посадової особи, затвердженої Згурівським селищним головою 12 грудня 2017 р. (а.с. 29-32).

Крім того, згідно з п. 3.18 цієї інструкції до функціональних обов'язків секретаря-друкарки, діловода виконавчого органу відповідача віднесено приймання, реєстрація та подання за призначенням вхідної кореспонденції, а також внутрішньої документації селищної ради, реєстрація і відправка вихідної кореспонденції, ведення реєстраційної, контрольної і довідкової картотеки (а.с. 29 на звороті).

Судом також враховано, що позивачем адвокатський запит від 18 червня 2018 р. не було передано особі, відповідальній за реєстрацію та не було зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції відповідача, що підтверджується копією журналу вхідної кореспонденції відповідача (а.с. 22-23).

До того ж у суду відсутні докази передачі керуючим справами (секретарем) виконкому відповідача ОСОБА_5, отриманого запиту для реєстрації в журналі вхідної кореспонденції виконавчого органу особі, уповноваженій на здійснення таких дій, та передачі цього запиту на розгляд відповідача (селищної ради).

Отже, в матеріалах відсутні докази бездіяльності відповідача, яка полягала у ненаданні відповіді на адвокатський запит та копій витребуваних у запиті документів.

При вирішенні справи судом не можуть бути взяті до уваги твердження позивача, що адвокатський запит № 10 було ним здано до працівника відповідача ОСОБА_5, який був зобов'язаний його зареєструвати та передати для розгляду по суті, оскільки позивач є депутатом відповідача, а отже, йому достеменно було відомо, що названа особа є працівником виконкому відповідача та не має жодного відношення до ведення діловодства у виконавчому органі відповідача.

Крім того, судом не було встановлено жодного доказу на підтвердження передачі адвокатського запиту ОСОБА_5 для реєстрації секретар-друкарці, діловоду виконавчого органу відповідача ОСОБА_6

До того ж суд врахував, що позивачем не заявлено будь-яких вимог до працівника виконавчого комітету ОСОБА_5, який на порушення порядку реєстрації вхідної кореспонденції взяв у позивача адвокатський запит № 10 для подальшої передачі на реєстрацію, тобто, вчинив дії, які не входили до його повноважень.

Наведене свідчить, що спірні правовідносини виникли внаслідок передачі позивачем адвокатського запиту № 10 для реєстрації особі, не уповноваженій на його прийняття та реєстрацію (яка не є відповідачем у справі), та вчинення цією особою дій, внаслідок яких адвокатський запит не надходив до селищної ради на реєстрацію та розгляд по суті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не є працівником селищної ради, а адвокатський запит № 10 не був належним чином зареєстрований у селищній раді, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними (ненадання відповіді, запитуваної інформації та копій документів) є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати позивачу запитувану інформацію та копії документів, судом враховано таке.

Позовні вимоги в цій частині є похідним від позовних вимог в частині визнання протиправними дій (ненадання відповіді, запитуваної інформації та копій документів), а отже, також не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Водночас згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було ним зроблено.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 грудня 2018 р.