Справа № 240/4971/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/4971/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду від 23.10.2018 відзив на адміністративний позов не надіслав.
Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
04 грудня 2018 року на адресу суду повернувся конверт із вкладенням (ухвалою про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи), яке направлялося на адресу відповідача, із відміткою поштового відділення: причина повернення "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до приписів ч. 11 ст. 126 КАС України, повістка вважається врученою належним чином.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Новоград - Волинськпобут" перебуває на обліку як платник податків у Новоград - Волинській ОДПІ з 25.06.1992.
Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI .
Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов"язання.
Відповідно до пп.20.1.24 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частки.
Головне управління ДФС у Житомирській області є територіальним органом Державної фіскальної служби, підпорядковується ДФС України та забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Житомирської області. Відповідно до покладених на нього завдань здійснює, в тому числі, погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не зарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, звертаються до суду у випадках передбачених законодавством.
Як встановлено з матеріалів справи, за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 58 755,19 грн по наступним податковим зобовязанням:
- Єдиний податок з юридичних осіб на загальну суму 50 621,51 грн., серед яке 50 571,42 грн. - основний платіж, 50,00 грн. - штрафна санкція та 0,09 коп. - пеня.
Відповідно до ст. 294.1. Податкового кодексу України (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал, (ст. 295.3 Податкового кодексу України).
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважаєте узгодженою (ст. 54.1 Кодексу), не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.
Відповідачем подано податкові декларації з єдиного податку третьої групи, самостійно визначено грошове зобовязання в сумі 50 571,42 грн. та не сплачено в строки, визначені Податковим кодексом, тому дане зобовязання має статус податкового боргу, а саме:
- податкова декларація № НОМЕР_1 від 05.02.2017 на суму 50 325,73 грн (залишок);
- податкова декларація № НОМЕР_2 від 08.05.2017 на суму 245,69 грн.
Відповідно до п. 54.3 ст. 54 Кодексу - контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
На підставі акта перевірки № 2812/06-30-12-02-25/03061213 від 31.05.2017 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобовязання, визначеного п. 57.1 ст. 57 та п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, нараховано штрафну санкцію в сумі 50,00 грн. (податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 17.07.2017 на суму 50,00 грн.).
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались в судовому порядку, тому податковий борг (грошове зобовязання) вважається узгодженим.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, - контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу. Саме податкове повідомлення- рішення містить підставу для такого нарахування. Отже, Головним управлінням ДФС у Житомирській області правомірно додано податкове повідомлення-рішення як доказ нарахування грошового зобовязання.
Відповідачу відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню з єдиного податку з юридичних осіб в сумі 0,09 коп.
Щодо другого податкового зобов"язання, а саме орендної плати з юридичних осіб в загальній сумі 8 133,68 грн. - основний платіж, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року. Подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання помісячних декларацій. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст. 287 Кодексу)
Відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю № НОМЕР_4 від 17.02.2017, самостійно визначено грошове зобовязання в сумі 8 133,68 грн. (залишок) та не сплачено в строки, визначені Податковим кодексом України, тому дане зобов'язання має статус податкового боргу.
Правовими положеннями п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі, після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (ст. 59.5 Кодексу)
Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини не подання відзиву суд не повідомив.
Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України та відсутність судових витрат суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева