Справа № 1440/2329/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р. № 1440/2329/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55000

до відповідача:Секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001

треті особи:Директор департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3, бул. Цвіточний, 4, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 Національне агенство з питань запобігання корупції, бульвар Дружби народів, 28, каб. 105, м. Київ 103, 01103 Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

про:визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.08.2018 № 05/06-05р,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни (далі - відповідач), треті особи у справі: Директор департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3, Національне агенство з питань запобігання корупції, Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, з вимогою визнати протипранвою та скасувати розпорядження відповідача (розпорядження міського голови) № 05/06-05р від 20.08.2018р. року "Про застосування заходів дисциплінарного стягнення".

Ухвалою суду від 26.09.2018р. провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 18.10.2018р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Южноукраїнську міську раду.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуване розпорядження винесене з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не містить інформації про те, в чому саме полягає поршення позивачем трудової дисципліни, відсутня вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Крім того, позивач зазначає в позові, що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності неправомірно, оскільки ніякого порушення нею не вчинялось, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції не порушувала, а дисциплінарний проступок було допущено безпосередньо її керівником - директором Департаменту соціальних виплат та охорони здоровя Южноукраїнсьукої міської ради ОСОБА_3 Отже, оскаржуване розпорядження відносно позивача прийнято з порушенням Закону та підлягає скасуванню.

Відповідач - секретар Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Л.П., відзиву на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлений належний чином. Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Третя особа по справі - Директор департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3, надала пояснення щодо позовних вимог. Третя особа зазначила, що викладені обставини в позовній заяві, а саме - обвинувачення позивачем директора Департаменту ОСОБА_3 як безпосереднього керівника, допущення порушення якого ні третя особа, ні інші працівники Департаменту - не допускали, вважає безпідставним та некоректним з підстав викладених у поясненнях. Також третя особа зазначила, що в період з 06.06.2018р. по 14.06.2018р. вона знаходилась у додатковій оплачуваній відпустці, що підтверджується наказом № 40-в від 04.06.2018р. та була відсутня на роботі. У період відпустки згідно Посадової інструкції Департаменту від 29.01.2018р., затвердженої першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, виконання обовязків директора департаменту покладається на заступника директора департаменту, який координує роботу відділу державних слціальних допомог та сектору персоніфікованого обліку. На той час таким заступником була позивач, яка відповідно до п.18 Посадової інструкції також наділялась правом підпису директора департаменту.Саме позивач, за своїм підписом листом від 06.06.2018р. ініціювала виділення коштів та виплату ОСОБА_3 заробітної плати за рішенням суду від 29.05.2018р. по справі № 814/2/18. Проте, міська рада приймаючи рішення від 21.06.2018р. щодо виділення ОСОБА_3 відповідних коштів в розмірі 85613,13грн., як стверджує третя особа у своїх поясненнях, прийняла таке рішення без будь-яких зауважень та виділила відповідні кошти. Прийняте міською радою таке рішення, департамент в силу своїх повноважень та підзвітності, повинен був його виконати та виплатити кошти. Третя особа вважає, що рішення по справі 814/2/18 ненабрало законної сили на момент виділення відповідних коштів, а тому такі дії є протиправними.

Третя особа - Національне агенство з питань запобігання корупції, Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, надала пояснення щодо позовних вимог та зазначила, що відповідно до наданих агентству Законом повноважень та відповідно до наввної інформації у третьої особи, будь-яких попередніх звернень, заяв чи повідомлень від позивача про порушення ивмог Заокну іншою особою до Національного агентства не надходило. Крім того, позовна заява не містить інформації чи посилання на фактичні дані, які б свідчили про загрозу застосування чи наявності підстав для застосування заходів впливу у звязку із повідомленнями позивача про порушення Закону іншою особою. Третя особа просила розглянути справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Южноукраїнська міська рада Миколаївської області пояснень щодо позовних вимог або інших заяв чи клопотань по справі до суду не надавала, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до розпорядження Южноукраїнського міського голови №20/06-04-к від 29.01.2018 року «Про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради» позивач працює на посаді заступника директора департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради.

Обсяг трудових відносин позивача регламентовано Положенням про департамент соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради та посадовою інструкцією.

Розпорядженням Южноукраїнського міського голови №05/06-05р від 20.08.2018 року «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення» ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов'язків, що виразилось у начебто безпідставному перерахуванні департаментом соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради на користь директора цього департаменту ОСОБА_3 грошових коштів на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №814/2/18.

Позивач вважає, що її притягнуто до відповідальності за порушення, яке допущене її безпосереднім керівником - директором департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3

07.08.2018 року, начальником відділу правової роботи апарату Южноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету - керівником уповноваженого підрозділу з питань запобігання корупції у виконавчих органах Южноукраїнської міської ради, на ім'я секретаря Южноукраїнської міської ради направлено службову записку з проханням провести службову перевірку за фактом здійснення 26.06.2018 року Департаментом соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ряди згідно платіжного доручення №292 «оплату праці за вимушений прогул ОСОБА_3 згідно рішення суду від 29.05.2018 у справі №814/2/18».

Службова записка мотивована тим, що станом на 26.06.2018 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №814/2/18 не вступило в законну силу, а тому у Департаменту не було жодних правових підстав для перерахування грошових коштів в сумі 68918,57 грн на користь ОСОБА_3

Як вказує позивач в позовній заяві, станом на 07.08.2018 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 по справі 814/2/18 не вступило в законну силу внаслідок подання ОСОБА_3 апеляційної скарги, розгляд якої призначено на 04.10.2018.

09.08.2018 року позивачем на ім'я секретаря Южноукраїнської міської ради Дзюбенко Л.П. надано доповідну записку в якій зазначено, що ОСОБА_1, на вимогу директора департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3, підписано підготовлене головним бухгалтером департаменту платіжне доручення про перерахування вказаних грошових коштів ОСОБА_3 При цьому, наголошує позивач, заявку на бюджетне фінансування (виділення зазначених грошових коштів з місцевого бюджету) оформляла директор департаменту соціальних питань та охорони здоров'я Южноукраїнської міської ради ОСОБА_3 Платіжне доручення підготувала головний бухгалтер департаменту Губар Л.М. яка, разом з директором департаменту ОСОБА_3 заявили, що жодних порушень законодавства під час здійснення даного платежу немає, а директор департаменту ОСОБА_3 не може підписати таке платіжне доручення, бо у неї є реальний конфлікт інтересів.

Терміни виконання рішення суду, як зазначає позивач, повинен був проконтролювати юрисконсульт департаменту, якому для відповідного реагування 06.06.2018 був наданий лист від 30.05.2018 та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.05.2018

Перебуваючи на посаді заступника директора департаменту, позивач виконала доручення директора департаменту ОСОБА_3 та підписала підготовлене та підписане головним бухгалтером департаменту платіжне доручення.

Статтею 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір

Згідност. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Так, відповідно до частини першої статті 65 Закону, підставою для притягнення державного службовця до відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер для субєкта призначення. Субєкт призначення протягом 10 календарних днів зобовязаний прийняти рішення на підставі подання дисциплінарної комісії або надати мотивовану відмову протягом такого строку (частини 10, 11 статті 69 Закону).

Не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності працівника, доки не буде доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов'язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості випливає із змісту статті 138 КЗпП України, яка передбачає обов'язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що суб'єкт призначення (відповідач) застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани з підстав неналежного виконання позивачем трудових обовязків, а яких саме - в оскаржуваному розпорядженні не вказано та взагалі відсутня вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Згідно положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуване розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності винесено з порушенням вимог трудового законодавства та підлягає скасуванню, оскільки вонопротирічить нормам законодавства про працю та не містить конкретних підстав, які б вказували на неналежне виконання позивачем своїх трудових обов'язків.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач порушила правила внутрішнього трудового розпорядку чи посадової інструкції, а тому розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийняття відповідного розпорядження та не надано ані відзиву на позовну заяву, ані іншого доказу по справі, суд розцінює, відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, таку поведінку відповідача як визнання позову.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 19, 77, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 55000, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни (вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни (розпорядження міського голови) № 05/06-05р від 20.08.2018р. року "Про застосування заходів дисциплінарного стягнення".

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 55000, НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією № 33 від 18.09.2018р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов