Справа № 815/2536/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2536/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника відповідача - Морозова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Пенсійний фонд), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсії у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі законодавчих змін положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 01.10.2017 року по теперішній час з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова відповідача у перерахунку його пенсії, що пов'язаний зі змінами в законодавстві, свідчить про порушення суб'єктом владних повноважень ст.ст. 19, 46 Конституції України, які зобов'язують органи державної влади та їх посадових осіб діяти відповідно до законодавства України та гарантують громадянам право на соціальний захист.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС поза межами проходження дійсної строкової служби, а тому відсутні підстави для перерахунку його пенсії, у зв'язку із змінами внесеними до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

У серпні 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що оскільки він є військовозобов'язаним, який проходив збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсійний орган зобов'язаний провести перерахунок його пенсії у відповідності до частини 3 статті 59 вказаного вище Закону.

На підтримку своїх доводів, відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 01.03.2016 року по справі №21-1887а15.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права, у зв'язку з чим просив залишити його без змін.

У свою чергу, відповідач вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано спирався на правову позицію Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 08.05.2018 року по справі №810/1148/18 щодо правильного застосування частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апелянт в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 в період з 12.05.1979 року по 01.06.1981 року проходив дійсну строкову службу, а в період з 23.08.1986 року по 29.10.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 2014 року позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, як пенсіонер по інвалідності та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (у редакції чинній на момент виходу на пенсію).

03 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Листом від 04 квітня 2018 року за № 31/К-2 Пенсійний фонд відмовив позивачу у задоволенні його заяви, зазначивши, що пенсію обчислено у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та висновки суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях Законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Отже, враховуючи, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС під час спеціальних зборів, які відбувалися поза межами проходження ним дійсної строкової служби, колегія суддів вважає, що на нього не поширюються норми статті 59 Зaкoну України «Про статус і соціальний зaxист громадян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» щодо перерахунку пенсії.

За таких умов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 08 травня 2018 року у справі №820/1148/18, яка, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховується до спірних правовідносин.

Колегія судів вважає безпідставними посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 01 березня 2016 року у справі №21-1887а15, оскільки предметом спору у вищезазначеній справі було визнання неправомірною відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та зобов'язання нарахувати та виплачувати таку пенсію. Водночас, предметом спору у даній справі є визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання провести перерахунок та виплату такої пенсії.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Згідно ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 21.12.2018 року.