Справа № 1640/3145/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3145/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправними та скасування окремих пунктів припису, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 10, 11, 13 припису №01/02.3-23 від 27 серпня 2018 року, виданого Державною екологічною інспекцією Центрального округу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та протиправність висновків акту перевірки №01/07-15 щодо порушення ТОВ "Ланнівська МТС" вимог природоохоронного законодавства. Наголошував на тому, що оскаржувані пункти 2, 3, 4, 10, 11, 13 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 є протиправними, прийняті без урахування всіх обставин у справі, суперечать чинному законодавству та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 12.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №1640/3145/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11:10 10.10.2018, розгляд якого відкладався на 14:30 25.10.2018 та в проведенні якого, у подальшому, оголошувалися перерви до 11:00 06.11.2018 та до 10:15 20.11.2018.

10.10.2018 позивачем до суду подано заяву про правове обґрунтування позовних вимог в частині неправомірності оскаржуваного пункту 2 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду ТОВ "Ланнівська МТС", а саме, від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС" (а.с. 135-136).

11.10.2018 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує на безпідставність позову з огляду на правомірність усіх оскаржуваних вимог державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища, викладених в приписі (а.с. 140-142).

25.10.2018 відповідачем до суду подано відзив на уточнення до позовної заяви, у якому останній наполягає на тому, що чинним законодавством передбачено отримання дозволу на здійснення викидів забруднюючих речовин для яких існують гранично допустимі концентрації, порогові значення потенційних викидів та для яких гранично допустимі концентрації не встановлені (147-148).

Позивачем 25.10.2018 до суду надано відповідь на відзив, у якій останній вказав на те, що у відзиві на позов відповідач не спростовував доводів позивача про відсутність порушень, зазначених у пунктах 2, 3, 4, 10, 11 і 13 припису (а.с. 156-157). Зазначив, що відповідач у відзиві вільно трактує норми Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" та постанови Кабінету Міністрів України №808. Наполягав на тому, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено санітарно-захисної зони суворого режиму поверхневого водозабору.

В запереченні на відповідь на відзив, що надійшло до суду 02.11.2018, відповідач наполягав на допущенні ТОВ "Ланнівська МТС" порушень вимог природоохоронного законодавства та, як наслідок, на відсутність підстав для скасування оскаржуваних пунктів припису (а.с. 200-202).

Ухвалою суду від 20.11.2018 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 14:30 11.12.2018, в якому оголошувалася перерва до 14:30 07.12.2018.

В судовому засіданні 11.12.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.12.2018 заперечувала проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши вступне слово представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.08.2018 за підписом начальника ДЕІ Центрального округу ОСОБА_3 на імя ТОВ "Ланнівська МТС" оформлено повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства товариства у період з 13.08.2018 по 27.08.2018 (а.с. 80).

Вказане повідомлення отримане інженером з охорони праці з виконанням обовязків спеціаліста з охорони навколишнього середовища ТОВ "Ланнівська МТС" ОСОБА_4 02.08.2018.

У період з 13.08.2018 по 27.08.2018 на підставі наказу від 09.08.2018 №01/07-14 та відповідно до посвідчення (направлення) від 09.08.2018 №01/07-15 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу ОСОБА_5 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ "Ланнівська МТС", за результатами якого складено акт №01/07-15 (а.с. 81-112).

Правомірність порядку та підстав проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За наслідками перевірки відповідачем складено припис від 27.08.2018 №01/02.3-23 (а.с. 113-117), яким позивача зобов'язано усунути встановлені в ході перевірки порушення, зокрема, порушення:

- абзацу 2 частини 1 статті 10, частини 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", пункту 30 Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" шляхом отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду ТОВ "Ланнівська МТС"- від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми, від обладнання, встановленого в пекарні за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, від паливнороздавального пункту за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2 а та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми - строк виконання до 27.10.2018 (пункт 2 припису);

- статей 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" шляхом представлення інформації щодо часу роботи стаціонарних джерел викиду, а саме, ангара для зберігання с/г техніки, автогаража для зберігання автомобільної техніки, стоянки техніки на території господарського двору та складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив ТОВ "Ланнівська МТС" за адресою: Карлівський район, с. Куми, з дати введення в експлуатацію обладнання та обєктів по 13.08.2018 - строк виконання до 27.10.2018 (пункт 3 припису);

- статей 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" шляхом представлення до Держекоінспекції інформації щодо часу роботи стаціонарних джерел викиду ТОВ "Ланнівська МТС" за період з 14.08.2018 до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ "Ланнівська МТС" (від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми, від обладнання, встановленого в пекарні за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, від паливнороздавального пункту за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2 а та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми) - строк виконання до 27.10.2018 (пункт 4 припису);

- Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2013 №808 шляхом отримання висновку з оцінки впливу на довкілля на склад для зберігання пестицидів та мінеральних добрив за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми (вид господарської діяльності зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази) - строк виконання до 27.11.2018 (пункт 10 припису);

- Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2013 №808 шляхом отримання висновку з оцінки впливу на довкілля на паливнороздавальний пункт за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2а (вид господарської діяльності поверхневе зберігання палива чи продуктів його переробки обємом 15 кубічних метрів і більше) - строк виконання до 27.11.2018 (пункт 11 припису);

- пункту 6 частини 1 статті 44 Водного кодексу України, Правового режиму зон санітарної охорони водних обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №2024, шляхом дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування №0787/Пол від 02.09.2016, а саме, винесення в натурі (на місцевості) санітарно-захисної зони суворого режиму поверхневого водозабору (ставка), що використовується ТОВ "Ланнівська МТС", та облаштування майданчика для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору - строк виконання до 27.09.2018 (пункт 13 припису).

Позивач не погодився із винесеним Держекоінспекцією приписом від 27.08.2018 №01/02.3-23 в частині пунктів 2, 3, 4, 10, 11, 13 та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам та запереченням відповідача, суд виходить з наступного.

Стосовно пунктів 3, 4 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, пунктами 3, 4 припису позивача зобов'язано у строк до 27.10.2018 представити до Держекоінспекції інформацію щодо часу роботи стаціонарних джерел викиду, а саме, ангара для зберігання с/г техніки, автогаража для зберігання автомобільної техніки, стоянки техніки на території господарського двору та складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив ТОВ "Ланнівська МТС" за адресою: Карлівський район, с. Куми, з дати введення в експлуатацію обладнання та обєктів по 13.08.2018, а також щодо часу роботи стаціонарних джерел викиду ТОВ "Ланнівська МТС" за період з 14.08.2018 до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ "Ланнівська МТС" (від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с.Куми, від обладнання, встановленого в пекарні за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, від паливнороздавального пункту за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2 а та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми).

Суд зазначає, що пункти 3, 4 припису містять вимогу надати інформацію, а не усунути певні порушення норм чинного законодавства, що не відповідає по своїй суті поняттю "припис" у визначенні, наведеному в Законі України "Про засади державного контролю".

Тобто, такі вимоги не можуть вважатися приписами, бо не містять вимог щодо усунення конкретних порушень.

Крім того, відповідач посилається на порушення товариством статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", як на підставу надання інформації.

Однак, стаття 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" містить перелік прав відповідача та не встановлює жодних вимог природоохоронного законодавства, які має виконувати суб'єкт господарювання або обов'язків такого суб'єкта.

Право на одержання безоплатно в установленому порядку інформації, яке передбачено статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідач реалізує саме під час контрольного заходу.

Однак у даному випадку інспекція замінила реалізацію свого права на отримання інформації під час перевірки на вимогу у приписі, що суперечить самому поняттю припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Таким чином, суд вважає, що пункти 3, 4 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо правомірності пункту 13 оскаржуваного припису, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 припису інспекція зобовязує позивача дотримуватися умов дозволу на спеціальне водокористування №0787/Пол від 02.09.2016, а саме, винести в натурі (на місцевості) санітарно-захисну зону суворого режиму поверхневого водозабору (ставка), що використовується ТОВ "Ланнівська МТС", та облаштувати майданчик для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору у строк до 27.09.2018.

Судом встановлено, що джерелом водопостачання ТОВ "Ланнівська МТС" є поверхневий водозабір води зі ставка, розташованого в межах села Коржиха Карлівського району Полтавської області, про що свідчить дозвіл на спеціальне водокористування від 02.09.2016 №0787/Пол строком дії до 02.09.2021 (а.с. 44-45). При цьому, умовами спеціального водокористування, що наведені у зазначеному дозволі, передбачено обовязок користувача: - забезпечити дотримання санітарно-захисної зони суворого режиму поверхневого водозабору (ставка) навколо місця водозабору та не допусками її забруднення постійно; - виконати заходи пункту 15 бланку клопотання, а саме, в терміни, вказані у бланку, облаштувати майданчик для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору.

У матеріалах справи мається клопотання про узгодження умов і одержання дозволу на спеціальне водокористування для діючих промислових, комунальних, транспортних і інших несільськогосподарських підприємств від 01.07.2016, у пункті 15 якого в якості заходу по охороні та раціональному використанню води вказано облаштування майданчика для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору (а.с. 42-43).

В ході судового розгляду справи позивач наполягав на тому, що майданчик для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору товариством облаштовано.

Згідно з приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в спірному випадку відповідач на підтвердження правомірності винесення пункту 13 припису в частині зобовязання позивача облаштувати майданчик для підїзду автотранспорту у місці поверхневого водозабору у строк до 27.09.2018 документально не довів суду фактичної відсутності такого майданчика, та, як наслідок, допущення товариством порушень природоохоронного законодавства.

З приводу зобовязання пунктом 13 припису товариство забезпечити дотримання санітарно-захисної зони суворого режиму поверхневого водозабору (ставка) навколо місця водозабору та не допусками її забруднення постійно, суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.

Згідно з положеннями статті 93 Водного кодексу України з метою охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 №2024 затверджено Правовий режим зон санітарної охорони водних обєктів.

За змістом пункту 1 Правового режиму зон санітарної охорони водних обєктів, зони санітарної охорони (ЗСО) встановлюються з метою забезпечення охорони водних обєктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб. ЗСО водних обєктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання.

Згідно з міждержавним стандартом "ГОСТ 17.1.1.04-80", який діє в Україні до 01.01.2019 та установлює класифікацію підземних вод з цілями водокористування незалежно від характеру використання підземних вод, до господарсько-побутових потреб належать: господарсько-питне водопостачання (централізоване та нецентралізоване) територій житлової забудови та громадських будівель міських промислових районів та сільськогосподарських районів; кондиціонування повітря в громадських та житлових будівлях, полив та миття територій населених пунктів (вулиць, площ, земельних насаджень), робота фонтанів, полив посадок в міських та селищних теплицях і парниках, інші потреби (в тому числі гасіння пожеж, промивання водопровідних та каналізаційних мереж).

Судовим розглядом встановлено, що водозабір товариством зі ставка, розташованого в межах села Коржиха Карлівського району Полтавської області, здійснюється для забезпечення сільськогосподарських та виробничих потреб, а саме: для поливу сільськогосподарських культур та рослин, а не для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб, як то передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 №2024. При цьому, забір води у даному випадку є наземним - зі ставка, а не підземним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в спірному випадку пункт 6 частини 1 статті 44 Водного кодексу України та положення Правового режиму зон санітарної охорони водних обєктів не стосуються господарської діяльності ТОВ "Ланнівська МТС", а відтак зобовязання пунктом 13 припису товариство забезпечити дотримання санітарно-захисної зони суворого режиму поверхневого водозабору (ставка) навколо місця водозабору та не допусками її забруднення постійно є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що пункт 13 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 не відповідає вимогам чинного природоохоронного законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стосовно пунктів 10, 11 оскаржуваного припису, суд зазначає таке.

За умовами пунктів 10, 11 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 інспекція зобовязує товариство у строк до 27.11.2018 отримати висновок з оцінки впливу на довкілля на склад для зберігання пестицидів та мінеральних добрив за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми (вид господарської діяльності зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази) та висновок з оцінки впливу на довкілля на паливнороздавальний пункт за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2а (вид господарської діяльності поверхневе зберігання палива чи продуктів його переробки обємом 15 кубічних метрів і більше).

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що ТОВ "Ланнівська МТС" в своїй діяльності використовує склад для тимчасового зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми (а.с. 178-179, 214).

Також, ТОВ "Ланнівська МТС" використовує у діяльності паливнороздавальний пункт, що знаходиться за адресою: Карлівський район, с. Ланна (а.с. 174-175, 217).

Згідно з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідно до приписів Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" обовязок отримувати висновок з оцінки впливу на довкілля розповсюджується на субєкти господарювання, які проводять планову діяльність, а саме - будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) обєктів, інше втручання в природне середовище. Склад для тимчасового зберігання пестицидів та мінеральних добрив введено в експлуатацію в 2004 році, а паливнороздавальний пункт - у 2018 році, при цьому, станом на час проведення перевірки дані обєкти були діючими, будь-які прийняті рішення про провадження планової діяльності на вказаних обєктах були відсутні. З викладеного слідує, що товариство використовує в своїй діяльності обєкти, які є діючими, тому відповідно до статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" не підлягають оцінці впливу на довкілля.

Натомість, відповідач у своєму відзиві на позов наполягає на тому, що положення Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" поширюються на позивача, оскільки висновок державної екологічної експертизи на здійснення господарської діяльності, а саме, зберігання хімічних продуктів (базисні витратні склади, сховища, бази) та поверхневе зберігання рідкого палива обємом 15 кубічних метрів і більше, який товариство мало отримати до введення в дію Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", відсутній. При цьому, частинами 2, 3 статті 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" передбачено, що дія цього Закону не поширюється на субєктів господарювання, які отримали рішення про провадження планової діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону. Таким чином, за висновками інспекції, позивач, в порушення норм природоохоронного законодавства, здійснює вид діяльності "поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або обємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше /використання паливнороздавального пункту за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2а/" та вид діяльності "зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази) /використання складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми/" без відповідних висновків з оцінки їх впливу на довкілля.

Так, відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" здійснення оцінки впливу на довкілля є обов'язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 вказаного Закону, планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об'єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об'єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Учасниками справи не заперечується та обставина, що ТОВ "Ланнівська МТС" провадить сільськогосподарську діяльність, яка не повязана ні з будівництвом, ні з реконструкцією, ні з технічним переоснащення, тощо, об'єктів, на які, за висновком державного інспектора, необхідно отримати висновок з оцінки впливу.

За змістом пункту 2 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" сільське господарство, лісівництво та водне господарство (сільськогосподарське та лісогосподарське освоєння, рекультивація та меліорація земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше або на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду чи в їх охоронних зонах на площі 5 гектарів і більше, будівництво меліоративних систем та окремих об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; насадження лісу (крім лісовідновлювальних робіт) на площі понад 20 гектарів або на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду чи в їх охоронних зонах на площі 5 гектарів і більше) відноситься до другої категорія видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Поряд з цим, окремо до другої категорії видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, відносяться енергетична та хімічна промисловості.

Так, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає енергетичну промисловість: - зберігання та переробка вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу); - поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об'ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше; - промислове брикетування кам'яного і бурого вугілля; - гідроелектростанції на річках незалежно від потужності; - гідроакумулюючі електростанції (ГАЕС); - вітрові парки, вітрові електростанції, що мають дві і більше турбіни або висота яких становить 50 метрів і більше.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає хімічну промисловість: - установки для виробництва вибухових речовин; - установки, в яких хімічні і біологічні процеси використовуються для виробництва білкових кормових добавок, ферментів та інших білкових речовин; - зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази).

За приписами пункту 9 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №808, хімічне виробництво (включаючи виробництво основних хімічних речовин, хімічно-біологічне, біотехнічне, фармацевтичне виробництво, виробництво засобів захисту рослин, регуляторів їх росту, мінеральних добрив, полімерних і полімервмісних матеріалів, виробництво та зберігання наноматеріалів потужністю понад 10 тонн на рік, зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази) незалежно від методів та обсягу виробництва продукції; підприємства з вилучення, виробництва і перероблення азбесту, азбестовмісних продуктів (азбестоцементної продукції потужністю понад 20 тис. тонн на рік, фрикційних матеріалів - понад 50 тонн на рік готової продукції, інших виробів - понад 200 тонн на рік).

Пунктом 21 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку в якості виду діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, зазначені автозаправні станції та комплекси, а також автогазонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу.

Слід зазначити, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Ланнівська МТС" провадить саме сільськогосподарську діяльність, основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Будь-якої діяльності у енергетичній та хімічній промисловостях, зокрема, в частині поверхневого та підземного зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об'ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше, а також зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази), товариство не здійснює. А відтак, у товариства відсутній обов'язок щодо отримання висновків з оцінки впливу на довкілля на склад для зберігання пестицидів та мінеральних добрив та паливороздавальний пункт, оскільки позивач не здійснює діяльності ні в енергетичній, ні в хімічній промисловостях.

Таким чином, суд вважає, що пункти 10, 11 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Надаючи правову оцінку пункту 2 припису, суд зважає на наступне.

Згідно з пунктом 2 оскаржуваного припису інспекції товариство зобовязане отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду ТОВ "Ланнівська МТС"- від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми, від обладнання, встановленого в пекарні за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, від паливнороздавального пункту за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2 а та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми - строк виконання до 27.10.2018.

Позивачем не заперечується, що у своїй діяльності він використовує наступні обєкти та обладнання:

- пекарню за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, в якій встановлено обладнання піч ротаційна Fimak FD-150 з шт., піч подова Fimak FМ-120, піч ротаційна Fimak FD-150, піч ротаційна Fimak FD-150, піч подова Fimak FМ-180, піч подова Fimak FМ-180;

- паливнороздавальний пункт за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2а, який спеціалізується на заправці автомобілів бензином та дизельним паливом та до складу якого входять: зливний рукав №1; зливний рукав №2; ємність №2 з ДП 1000 м3; ємність №5 з бензином А-92, 25,335 м3; ємність №6 з ДП 48,306 м3; ємність №7 з ДП 24,443 м3; ємність №8 з ДП 24,443 м3; ємність №16 з бензином А-76 49,438 м3; ємність №17 з ДП 49,190 м3; ємність №20 з мінеральним маслом 10,758 м3; ємність №27 з мінеральним маслом 12,418 м3; ємність з відпрацьованим мінеральним маслом 10 м3; пункт заправки бензовозів; паливороздавальна колонка "Геркон" №1; паливороздавальна колонка "Геркон" №2; паливороздавальна колонка "Геркон" №3;

- ємність для зберігання відпрацьованих моторних мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми (розміщена в ангарі на території моторно-тракторної станції);

- ангар для зберігання с/г техніки, автогараж для зберігання автомобільної техніки, стоянка техніки на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми;

- склад для зберігання пестицидів та мінеральних добрив ТОВ "Ланнівська МТС", що знаходиться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми.

З приводу наявності у позивача обовязку отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вказаних обєктів суд вказує наступне.

Так, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами згідно Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачений в Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності під пунктом 30 (додаток до Закону України від 19.05.2011 №3392-VI).

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

За змістом частини 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з пунктами 1.14.1, 1.14.4 та 1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 №7 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за №61/597, джерело забруднення атмосфери - об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина; стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу; викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення.

Відповідно до пункту 7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780, перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780 "Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел" наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 №317 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Суд зауважує, вказаний Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, є вичерпним і до нього не входять обєкти, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на які інспекція зобовязала товариство пунктом 2 оскаржуваного припису.

За доцільне також відмітити, що питання порушення директором "Ланнівська МТС" порядку провадження господарської діяльності в частині здійснення діяльності без дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел - вказаних вище обєктів, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було предметом судового розгляду у справі 3/540/311/18, що розглядалася Машівським районним судом Полтавської області.

Так, постановою судді Машівського районного суду Полтавської області від 21.11.2018 (номер провадження 3/540/311/18), що набрала законної сили 04.12.2018, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно директором "Ланнівська МТС" за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пункт 2 припису Держекоінспекції від 27.08.2018 №01/02.3-23 не ґрунтується на вимогах законодавства та оформлений інспекцією безпідставно.

Разом з тим, зважаючи на представлення в ході розгляду справи позивачем до суду дозволів №-12 від 21.09.2018 та №-13 від 12.10.2018 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - паливороздавальним пунктом за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Миру, 2 а та обладнанням, встановленим в пекарні за адресою: Карлівський район, с. Ланна, вул. Паркова, 7, суд дійшов висновку, що пункт 2 припису від 27.08.2018 №01/02.3-23 є протиправним та підлягає скасуванню в частині щодо зобов'язання позивача отримати дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від місць розташування автотранспорту на території ТОВ "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Ланнівська МТС" підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування повністю пунктів 3, 4, 10, 11, 13 та частково пункту 2 припису ДЕІ Центрального округу від 27.08.2018 №01/02.3-23.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" (вул. Горького, 1а, с. Куми, Карлівський район, Полтавська область, 39541, ) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання протиправними та скасування окремих пунктів припису задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 3, 4, 10, 11, 13 припису Державної екологічної інспекції Центрального округу від 27 серпня 2018 року №01/02.3-23.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 припису Державної екологічної інспекції Центрального округу від 27 серпня 2018 року №01/02.3-23 в частині щодо зобов'язання отримати дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від місць розташування автотранспорту на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС", від ємності для зберігання відпрацьованих мастил за адресою: Карлівський район, с. Куми та від складу для зберігання пестицидів та мінеральних добрив, що знаходяться на території господарського двору за адресою: Карлівський район, с. Куми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6