Справа № 620/4195/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 620/4195/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Чернігівської області Пушкарьової-Гезердава Наталії Олексіївни, третя особа, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) 20.12.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Чернігівської області Пушкарьової-Гезердава Наталії Олексіївни, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0301 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Варвинський район, Гніденцівська сільська рада, яке зареєстроване 05.02.2016 за ОСОБА_3 (номер запису про право в державному реєстрі прав 13135783).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач є спадкоємцем належного його батьку майна до якого, у тому числі, входила земельна ділянка, площею 4,0302 га, розташована на території Гніденцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1. Бажаючи прийняти спадщину, ОСОБА_1 звернувся до Варвинської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, йому було повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку станом на 05.02.2018, вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_3. Право власності вказаної громадянки на земельну ділянку зареєстроване відповідно до рішення Приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Чернігівської області Пушкарьової-Гезердава Наталією Олексіївною від 05.02.2016 №13135783.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування вищевказаного рішення Приватного нотаріуса.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких була перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку. Суд звертає увагу, що рішення Приватного нотаріуса від 05.02.2016 щодо реєстрації за третьою особою права власності на спірну земельну ділянку може бути визнане протиправним та скасоване судом у випадку, якщо буде встановлено незаконність набуття відповідних прав ОСОБА_3, оскільки оцінка дій Приватного нотаріуса напряму залежить від рішення суду щодо правомірності набуття вказаною особою права власності на земельну ділянку, а отже ці правовідносини є похідними.

Вказана позиція неодноразово зазначалась Верховним Судом, у тому числі у рішеннях від 27.06.2018 у справі №815/6945/16, від 14.03.2018 у справі №396/2550/17, від 16.10.2018 у справі №804/14296/15.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?о;…&?е; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Зважаючи на наведене й ураховуючи суть та суб'єктний склад спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що цей спір у цій справі не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Дана обставина згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне роз'яснити, що для вирішення спору позивачу необхідно звернутись до загального місцевого суду за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Чернігівської області Пушкарьової-Гезердави Наталії Олексіївни, третя особа, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання протиправним та скасування рішення та повернути позовну заяву із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 21.12.2018.

Суддя підпис С.В. Бородавкіна

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Бородавкіна

21.12.2018