Справа № 826/3448/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3448/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Пилипенко О.Є., Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Центрального територіального управління капітального будівництва та ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Центральне територіальне управління капітального будівництва, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, Громадська організація «ЖК «Покрова» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

У с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Департаменту містобудування архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив:

1) визнати протиправними дії Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що призвели до видачі Центральному територіальну управлінню капітального будівництва офіційного документа (акта індивідуальної дії) «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, зі строком дії «до завершення будівництва», що був використаний Центральним територіальним управлінням капітального будівництва в якості вихідних даних на проектування, внаслідок чого Держархбудінспекцією України 19 квітня 2016 року виданий дозвіл №ІУ 02 на виконання будівельних робі, через невідповідність зазначеного строку дії цього документа «до завершення будівництва» чинними на момент його видачі нормам законодавства, згідно яких можливий строк дії був обмежений періодом від двох до п'яти років з моменту видачі документа;

2) визнати офіційний документ (акт індивідуальної дії) - «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, таким, що виданий протиправно та є недійним (таким, що не підлягає використанню в якості офіційного документа) і скасувати його;

3) визнати офіційний документ (акт індивідуальної дії) - «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, недостовірним та підробленим з підстав протиправного внесення до справжнього дійсного документа із зазначеним строком його дії «два роки» завідомо недостовірних даних стосовно строку дії, шляхом заміни тексту справжнього документа, а також з використанням печатки органу, якого не існувало на момент її використання;

4) визнати офіційний документ (акт індивідуальної дії) - «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, нечинним (таким, що не підлягає використанню в якості офіційного документа), а саме таким, що втратив чинність після спливу двох років з дати набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з 12 березня 2013 року, згідно з пунктом 5 Перехідних положень зазначеного Закону;

5) визнати офіційний документ (акт індивідуальної дії) - «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, зі строком дії «до завершення будівництва» нечинним (таким, що не підлягає використанню в якості офіційного документа) на підставі того, що на момент розгляду справи він за своїм змістом суперечить чинному законодавству у сфері містобудування через невідповідність вимогам частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які пред'являються до містобудівних умов і обмежень, як до вихідних даних (зокрема, не містить гранично допустимої висотності будинку у метрах, максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки, максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону) та ін.), а також у зв'язку із тим, що цей документ був розроблений на підставі нормативних актів (зокрема, Закону України «Про планування та забудову територій», Правил забудови м. Києва), які втратили чинність у зв'язку із прийняттям Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і які не можуть регулювати сферу містобудування після спливу перехідного періоду, зазначеного у пункті 5 Перехідних положень Закону (2 роки), визначеного для дії містобудівних умов і обмежень, виданих до набрання чинності цим Законом;

6) визнати незаконним використання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України офіційного документа (письмового акта індивідуальної дії) - «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11 зі строком дії «до завершення будівництва», в якості складової частини проектної документації при видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 19 квітня 2016 року №ІУ 02.

В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправні дії Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) призвели до видачі Центральному територіальну управлінню капітального будівництва Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва, які не відповідають вимогам законодавства. Зокрема, позивач вказує, що на момент видачі вказаних умов відповідно до статті 27 Закону України «Про планування та забудову територій» вихідні дані об'єкта містобудування були чинними до завершення будівництва цього об'єкта, але не менше двох і не більше п'яти років, однак, спірні Містобудівні умови і обмеження видані замовнику терміном дії «до завершення будівництва» без зазначення граничного строку дії, що в подальшому призвело до безпідставного видання дозволу на виконання будівельних робіт. Також, позивач вказує, що незаконна пролонгація Містобудівних умов і обмежень дозволяє замовнику забудовувати квартал на старих умовах при іншій містобудівній ситуації, у зв'язку із тим, що цей документ був розроблений на підставі нормативних актів, які втратили чинність у зв'язку із прийняттям Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і які не можуть регулювати сферу містобудування після спливу перехідного періоду, зазначеного у пункті 5 Перехідних положень Закону (2 роки), визначеного для дії містобудівних умов і обмежень, виданих до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що оскаржувані Містобудівні умови і обмеження були чинними лише протягом двох років з дня набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому що видані до набрання чинності цим Законом, тому станом на день вирішення спору втратили свою чинність та не створюють правових наслідків, і, відповідно, не можуть бути визнані нечинними або протиправними і скасовані у судовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Центральне територіальне управління капітального будівництва МОУ подало апеляційну скаргу в якій просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції з урахуванням позиції Центрального територіального управління капітального будівництва.

Зокрема, апелянт вказує, що твердження суду першої інстанції щодо «не зазначення граничного строку» є невірним, оскільки Містобудівні умови і обмеження з терміном дії «до завершення будівництва», видані належним органом та підписані уповноваженою на те особою, є чинними саме до завершення будівництва, а строк, який визначено Департаментом є саме день завершення будівництва. Також, скаржник вказує на те, що як убачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач не є учасником правовідносин, які виникли у зв'язку із отриманням вказаних Містобудівних умов і обмежень, такі не створюють для нього жодних суб'єктивних прав та обов'язків, що позбавляє позивача права на захист у той спосіб, який зазначений в позовній заяві.

Позивач також подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, передбачених п.п. 1, 2, 3, 6 позовної заяви у редакції від 13.03.2018 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити зазначені у цих пунктах позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновок суду першої інстанції про визначення в тексті оскаржуваних умов і обмежень саме строку їх чинності є невірним, оскільки у цьому документів мав бути зазначений термін, який в будь-якому випадку мав містити дату втрати чинності цих умов і обмежень, враховуючи встановлені законом часові обмеження. Також, позивач вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у витребуванні належних та допустимих доказів, які б доводили факт протиправних дій відповідачів, у тому числі щодо видання Містобудівних умов та обмежень двічі із зазначенням в кожному випадку різного періоду чинності, що свідчить про їх підроблення та незаконну пролонгацію.

В судовому засіданні 19.12.2018 р. позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із тим, що його адвокат ОСОБА_4 не зможе взяти участі у судовому засіданні по справі.

Окрім того, від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що 19.12.2018 р. він буде надавати правову допомогу особі в кримінальному провадженні в Оболонському УП, а тому вважає за необхідне ознайомитися із матеріалами справи.

Колегія суддів відхиляє заявлені клопотання та вважає за можливе здійснювати подальший судовий розгляд справи без участі представника позивача, оскільки позивач з'явився в судове засідання та мав достатній час для того, щоб підготуватися до справи, розгляд якої було призначено з травня 2018 року та не завершено у зв'язку із процесуальними зловживаннями, які допускаються позивачем та його представником, що полягають у постійному затягуванні розгляду справи шляхом заявлення постійних відводів та клопотань про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції установлено, що Головним управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, у яких серед іншого зазначено термін їх дії «до завершення будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для обслуговування населення на вул. Артема, 59 у Шевченківському районі м. Києва».

Уважаючи дії відповідача 1 щодо не зазначення в Містобудівних умовах та обмеженнях граничного строку їх дії, а також по суті Містобудівні вимоги та обмеження протиправними, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про планування і забудову територій» (у редакції, чинній на момент видачі Містобудівних умов і обмежень) фізична чи юридична особа, яка подала заяву (клопотання) про намір забудови на земельній ділянці, що перебуває у її власності або користуванні, має право на одержання вихідних даних для проектування об'єкта містобудування.

Частиною 2 статті 27 цього Закону основними складовими вихідних даних є зокрема Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки.

Згідно з частиною 9 статті 27 Закону України «Про планування і забудову територій» вихідні дані об'єкта містобудування є чинними до завершення будівництва цього об'єкта, але не менше двох і не більше п'яти років.

Тобто, на час видання оскаржуваних Містобудівних умов і обмежень Закон України «Про планування і забудову територій» визначив строк їх чинності до завершення будівництва цього об'єкта, однак обмежившись часовими рамками - не менше двох і не більше п'яти років.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, чинність Містобудівних умов і обмежень визначена (обмежена) відповідним Законом, а тому не зазначення в них граничного строку чинності не свідчить про збереження чинності Містобудівних умов і обмежень до завершення будівництва та не вказує на незаконність дій Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі Центральному територіальну управлінню капітального будівництва таких Містобудівних умов і обмежень.

При цьому, відповідно до пункту 5 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12 березня 2011 року, вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об'єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, оскаржувані Містобудівні умови і обмеження були чинними лише протягом двох років з дня набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому що видані до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, станом на день вирішення спору оскаржувані Містобудівні умови та обмеження втратили чинність та не створюють правових наслідків, і, відповідно, не можуть бути визнані нечинними або протиправними і скасовані у судовому порядку.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що оскаржувані Містобудівні умови і обмеження є недостовірними та підробленими з підстав протиправного внесення до справжнього дійсного документа із зазначеним строком його дії «два роки» завідомо недостовірних даних стосовно строку дії, шляхом заміни тексту справжнього документа, а також з використанням печатки органу, якого не існувало на момент її використання, не підтверджуються належними доказами.

В матеріалах справи відсутня копія Містобудівних умов і обмежень від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11 з терміном дії два роки, а також докази їх видання Центральному територіальному управлінню капітального будівництва.

Покликання позивача на висновок експерта від 06 березня 2017 року №59/тдд, складеного у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 серпня 2016 року за №0000245, колегія суддів не приймає до уваги, позаяк за вказаним висновком експерта неможливо встановити, що предметом дослідження були інші Містобудівні умови і обмеження від 17 січня 2011 року №503/0/18/009-11, а не ті копії, що знаходяться в даній адміністративній справі(т. 1 а.с. 9-19).

До того ж, постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 10 серпня 2018 року вказане кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю подій кримінальних правопорушень.

Також, судова колегія не приймає до уваги твердження позивача про те, що Містобудівні умови і обмеження за своїм змістом суперечать чинному законодавству у сфері містобудування через невідповідність вимогам частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які пред'являються до містобудівних умов і обмежень, як до вихідних даних (а саме, не містять гранично допустимої висотності будинку у метрах, максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки, максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону) та ін.), а також у зв'язку із тим, що цей документ був розроблений на підставі нормативних актів, які втратили чинність у зв'язку із прийняттям Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки, як встановлено судом, Містобудівні умови і обмеження втратили чинність.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі вказаних Містобудівних умов та обмежень, а також самих Містобудівних умов та обмежень протиправними, є обґрунтованим.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним використання ДАБІ Містобудівних умови і обмежень в якості складової частини проектної документації при видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 19 квітня 2016 року №ІУ 02, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що ДАБІ видала замовнику будівництва - Центральному територіальному управлінню капітального будівництва та генеральному підряднику - ТОВ «Північно-український будівельний Альянс» дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по вул. Січових Стрільців (Артема), 59 у Шевченківському районі м. Києва» від 19 квітня 2016 року №ІУ 02.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент видачі дозволу) для отримання дозволу подається заява, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); 3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; 4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту; 5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; 6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

При цьому, у вказаному вичерпному переліку документів для отримання дозволу відсутній такий документ як містобудівні умови і обмеження.

Таким чином, видаючи дозвіл на виконання будівельних робіт від 19 квітня 2016 року №ІУ 02, ДАБІ не було відомо про чинність або втрату чинності Містобудівних умов і обмежень.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що наказом ДАБІ від 20 січня 2017 року №61 «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 19 квітня 2016 року №ІУ 02.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у задоволенні позову Центрального територіального управління капітального будівництва про скасування наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт від 20.01.2017 року №61» відмовлено.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині також.

Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Центрального територіального управління капітального будівництва та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 21.12.2018 р.