Справа № 820/17324/14
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 820/17324/14

провадження № К/9901/3268/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 820/17324/14

за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РЕАЛ БАНК» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Національний банк України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Бідонька А. В., Мар'єнко Л. М., Мельникова Р. В.) від 23 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Присяжнюк О. В., Русанової В. Б., Курило Л. В.) від 12 травня 2015 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «РЕАЛ БАНК» Кадирова В. В. (далі - Уповноважена особа), третя особа - Національний банк України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду та Уповноваженої особи при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_2 у ПАТ «РЕАЛ БАНК» за договором банківського вкладу «ЗРУЧНИЙ» з автоматичним щомісячним продовженням № 4009/БТ від 03 березня 2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду та Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РЕАЛ БАНК» за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд та Уповноважену особу включити ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РЕАЛ БАНК» за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд здійснити виплату (відшкодувати кошти) за вкладом ОСОБА_2 у ПАТ «РЕАЛ БАНК» за рахунок Фонду.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що відповідачами безпідставно, в порушення вимог чинного законодавства, не включено позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РЕАЛ БАНК» за рахунок Фонду.

Позивач вказує, що час укладення договору банківського вкладу (03 квітня 2014 року), у нього була відсутня інформація щодо запровадження та здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РЕАЛ БАНК». Така інформація була і відсутня і в приміщенні Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК» та засобах масової інформації.

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 12 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, і прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2015 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 27 липня 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Уповноваженої особи на касаційну скаргу, в якому останній просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

7. 11 лютого 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшли додаткові пояснення Уповноваженої особи, в яких останній звертав увагу на постанову Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 415/145/15-ц (№ 6-3133цс15) за позовом ПАТ «РЕАЛ БАНК» до ОСОБА_6 про встановлення нікчемності договору банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця № 4013/БТ від 03 березня 2014 року, укладеного після запровадження тимчасової адміністрації та підписаного директором Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК», за відсутності необхідних повноважень.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 11 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 березня 2014 року між ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі директора Лисичанської філії ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу фізичних осіб «ЗРУЧНИЙ» з автоматичним щомісячним продовженням № 4009/БТ від 03 березня 2014 року, за умовами якого позивач передає банку грошові кошти (вклад) у розмірі 194844,77 грн. на строк з 03 березня 2014 року до 03 квітня 2014 року, а банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладу та виплатити проценти за користування на умовах, передбачених цим договором.

13. Постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 109 ПАТ «РЕАЛ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

14. Виконавчою дирекцією Фонду на підставі вказаної постанови, 28 лютого 2014 року прийнято рішення № 10 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «РЕАЛ БАНК», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «РЕАЛ БАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяця з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року та призначено Кадирова В. В. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «РЕАЛ БАНК».

15. 21 травня 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «РЕАЛ БАНК».

16. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду «Про початок ліквідації ПАТ «РЕАЛ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду» від 21 травня 2014 року № 34 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «РЕАЛ БАНК» та призначено Кадирова В. В. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РЕАЛ БАНК».

17. Водночас, 20 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженої особи із запитом про включення його до реєстру вкладників ПАТ «РЕАЛ БАНК» для відшкодування за рахунок коштів Фонду суми вкладу за договором банківського вкладу.

18. Листом Уповноваженої особи від 07 квітня 2014 року № 08-206/1183 на запит позивача щодо повернення грошових коштів, останньому повідомлено, що за договорами банківського вкладу фізичних осіб, укладеними після 28 лютого 2014 року, відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду не проводиться.

19. Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не включення його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у Уповноваженої особи були відсутні правові підстави для включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РЕАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

21. В обґрунтування такого висновку судом першої інстанції зазначено, що оскільки договір банківського вкладу укладено між ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі директора Лисичанської філії ОСОБА_7 та ОСОБА_2 03 березня 2014 року, тобто вже після призначення уповноваженої особи Фонду, то даний правочин є нікчемним. У директора Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК» ОСОБА_7 на час укладання вказаного договору з позивачем були відсутні належні повноваження для його укладання.

22. Також судом першої інстанції зазначено, що 13 червня 2014 року ОСОБА_2 подано кредиторську вимогу щодо включення його вимог до реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «РЕАЛ БАНК» і зазначена вимога була акцептована та включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «РЕАЛ БАНК» та віднесена до 4 черги переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів ПАТ «РЕАЛ БАНК».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. У касаційній скарзі скаржник вказує, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень, було залишено поза увагою положення ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) та не з'ясовано, чи був сформований відповідачами перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

24. Скаржник вказує, що Закон № 4452-VI містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує кошти, і зазначені у цьому переліку підстави не розповсюджуються на позивача.

25. Також скаржник вказує, що станом на день укладення договору банківського вкладу, постанова Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 109 не набула законної сили, а тому відсутні підстави вважати нікчемним договір банківського вкладу, укладений між ПАТ «РЕАЛ БАНК» та ОСОБА_2

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

27. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

28. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

29. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI).

30. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

31. Аналіз зазначених норм чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов'язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

32. Пунктами 3- 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення) передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п. 4- 6 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

33. Зміст наведених правових норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями з формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з урахуванням положень ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI, тобто в межах гарантованої суми відшкодування.

34. Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

35. Отже, Закон № 4452-VI пов'язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

36. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, договір банківського вкладу, укладений між ПАТ «РЕАЛ БАНК» та ОСОБА_2 03 березня 2014 року, тобто вже після прийняття Правлінням Національного банку України постанови «Про віднесення ПАТ «РЕАЛ БАНК» до категорії неплатоспроможних» від 28 лютого 2014 року № 109.

37. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 36 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

38. Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

40. Враховуючи наведене, а також те, що договір банківського вкладу між позивачем та ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі Лисичанської філії банку був укладений 03 березня 2014 року, тобто в період дії тимчасової адміністрації, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що такий договір є нікчемним.

41. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку що відповідачем доведено наявність правових підстав вважати договір, укладений між позивачем та ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі Лисичанської філії банку 03 березня 2014 року, нікчемним та відповідно наявність правових підстав для невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

42. Посилання скаржника в касаційній скарзі на необхідність реєстрації постанови Правління Національного банку України постанови «Про віднесення ПАТ «РЕАЛ БАНК» до категорії неплатоспроможних» від 28 лютого 2014 року № 109, в порядку, встановленому ст. 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03 жовтня 1992 року № 493/92, є безпідставними, оскільки вказана постанова носить індивідуальний характер та вичерпує свою дію після її прийняття, не є нормативно-правовим актом Національного банку України, що триває у часі, а відтак відповідно до п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, не підлягає реєстрації.

43. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

44. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

45. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

46. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

47. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 820/17324/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб