Справа № 826/15033/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Київській області до приватного акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс «КУРС», товариства з обмеженою відповідальністю «Калабрія Плюс» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ

Головне управління ДФС у Київській області звернулося до суду з позовом про визнання недійсним правочину, укладеного між ТОВ «Калабрія Плюс» () і ПАТ «НВК «Курс» (), за наслідками якого складено податкові накладні від 10.10.2016 року № 72 та від 17.10.2016 року № 73.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що директор та засновник ТОВ «Калабрія Плюс» засуджена за статтею 205-1 КК України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Калабрія Плюс» (), місцезнаходження: 87720, м. Обухів, вул. Миру, 11-А, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області. Засновником, директором та головним бухгалтером є ОСОБА_2.

10.10.2016 року та 17.10.2016 року ТОВ «Калабрія Плюс» на адресу ПАТ «НВК «Курс» було виписано податкові накладні №72, №73 на загальну суму 601 700,00 грн.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2017 року у кримінальній справі №755/4734/17 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 205-1 КК України.

У вироку встановлено, що на початку травня 2016 року ОСОБА_2, в денний час доби біля закладу швидкого харчування «McDonalds» (МакДональдз), за адресою Броварський проспект, буд.27 в м.Києві, зустрілася з невстановленою досудовим розслідуванням особою з приводу внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, ОСОБА_2, з корисливих спонукань, погодилась на таку пропозицію.

На час підписання ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» () від 04.05.2016 року, протоколу №2 Загальних зборів учасників ТОВ «Калабрія Плюс» () від 04.05.2016 року та довіреності від 05.05.2016 р., остання розуміла, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (реєстраційної дії) ТОВ «Калабрія Плюс» (), оскільки ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа, домовились про те, що директором та учасником товариства буде призначено ОСОБА_2, і вона у подальшому до діяльності ТОВ «Калабрія Плюс» () не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ «Калабрія Плюс» () будуть займатися інші особи.

За свої злочинні дії, що виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Калабрія Плюс» (), ОСОБА_2 отримала від невстановленої слідством особи грошову винагороду, що становить в розмірі 2500 гривень.

У травні 2016 року на підставі підписаних ОСОБА_2 документів, ТОВ «Калабрія Плюс» () перереєстровано в реєстраційній службі Обухівського міськрайонного управління юстиції Київській області.

У зв'язку з наявністю вироку позивач вважає укладені від імені ТОВ «Калабрія Плюс» правочини недійсними.

Згідно з пп. 20.1.30 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене, обов'язковою умовою для застосування частини 3 ст. 228 ЦК України є наявність умислу завдати шкоди державі і суспільству, який повинен передувати укладенню правочинів.

Разом з тим, позивачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано належних доказів, що при укладені оспорюваного правочину сторони діяли з відповідним умислом.

З наданих податкових накладних неможливо ідентифікувати правочин, на підставі якого їх було складено, оскільки серед обов'язкових реквізитів відсутні будь-які відомості про його вчинення.

Таким чином, надані позивачем до суду копії податкових накладних жодним чином не свідчать про обставини вчинення відповідачами конкретного правочину, який просить визнати недійсним контролюючий орган.

Крім того, предметом дослідження у кримінальній справі були лише обставини внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також обставини подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, проте вчинення будь-якого правочину між ТОВ «Калабрія Плюс» та ПАТ «НВК «Курс», обставини його укладення і подальшого виконання, не досліджувалися.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 18 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна