Справа № 465/6151/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа №465/6151/17

адміністративне провадження №К/9901/63871/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П., судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. (судді - Глушко І.В., Большакова О.О., Судова-Хомюк Н.М.) у справі за його позовом до управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, начальника управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У жовтні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Самойлової З.В. про накладення адміністративного стягнення від 17.10.2017р. №561-ДК/0211Пр/08/01/17 на заступника генерального директора з правових питань ТзОВ «КПФ «Карпати» ОСОБА_1

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2018р. позов задоволено.

Скасовано постанову начальника з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Самойлової З.В. про накладення адміністративного стягнення від 17.10.2017 року №561-ДК/0211Пр/08/01/17 на заступника генерального директора з правових питань ТзОВ «КПФ «Карпати» ОСОБА_1

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2018р., апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надіслання на адресу суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2018р. та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

ОСОБА_1 не погодився з ухвалою апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, звернувся з касаційною скрагою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р., а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що строк апеляційного оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки рішення суду першої інстанції він не отримував, про його наявність дізнався 30.07.2018р. шляхом перегляду інформації на сайті «Судова влада».

Посилався на те, що хоча рішення суду першої інстанції від 14.05.2018р. ухвалено на його користь, водночас він не погоджується з його мотивувальною частиною у зв'язку з чим звернувся до суду з апеляційною скаргою. За відстуності повного тексту рішення суду, він не міг вчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження, в свою чергу відсутність повного тексту рішення у позивача впродовж строку апеляційного оскарження зумовлена невиконаням судом першої інстанції обов'язку щодо надіслання копії рішення учасникам справи та невчасне внесення рішення суду до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлено положеннями статті 286 КАС України.

У відповідності до частини 4 зазначеної статті апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особи має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої істанції та залишаючи апеляційну скаргу позивача без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення ухвалене у відкритому судовому засіданні 14.05.2018р., в матеріалах справи наявні супровідні листи про надіслання копії рішення, датовані 14.05.2018р., що на думку суду, свідчить, про те, що повний текст судового рішення судом складено саме в день його ухвалення - 14.05.2018р. року, а з апеляційною скаргою позивач звернувся через суд першої інстанції 03.08.2018р., тобто поза межами строку апеляційного оскарження.

Крім того, суд виходив з того, що крім оскаржуваного судового рішення, 14.05.2018р. судом першої інстанції постановлено ухвалу про виправлення описок у короткому та повному тексті рішення, а в додатках супровідних листів зазначено про направлення судового рішення на 7 арк, тобто згідно даних супровідних листів сторонам були скеровані одночасно копія рішення (на 5 арк.) та копія ухвали про виправлення описки (на 2 арк.). Водночас матеріали справи відсутні докази отримання зазначених судових рішень сторонами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачу було відомо про розгляд справи, оскільки з протоколу судового засідання від 14.05.2018р. та зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач брав участь у судовому засіданні, яке відбулось 14.05.2018р., що свідчить про те, що позивач не був позбавлений можливості подавати відповідні документальні докази, що могли б вплинути на правову оцінку у даній справі, брати участь у судовому засіданні та у порядку і строки, встановлені КАС України, оскаржити рішення суду першої інстанції.

Щодо посилань позивача на неотримання повного тексту оскаржуваного судового рішення та невчасного надіслання його до Єдиного державного реєстру судових рішень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду першої інстанції з вимогою про надання копії рішення суду від 14.05.2018р. у даній справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження вказані заявником є неповажними, а тому відповідно до положень частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для звернення до суду з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для його поновлення.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заявником отримано 17.09.2018р.

24.09.2018р. на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху позивачем подано до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2018р. та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у поновленні строку апеляційного оскарження та відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не навів поважних підстав пропуску такого строку, матеріали справи також не містять доказів, які підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, додаткові докази, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку заявником не подано, а обставини на які посилається заявник в обґрунтування заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції не є непереборними чи такими, що унеможливлювали реалізацію права на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено без поважних причин.

Такі висновки суду апеляційної інстанції колегія суддів вважає передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частин 1, 3 статті 251 КАС України, копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Відповідно до частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В матеріалах справи містяться супровідні листи, датовані 14.05.2018р., про направлення на адресу сторін копії рішення суду від 14.05.2018р., які в силу положень частини 3 статті 251 КАС України мали бути направленні сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з тим, докази отримання сторонами надісланих на їх адреси копій рішення суду від 14.05.2018р., або докази про неможливість їх вручення сторонам, в матеріалах справи відсутні.

В своїх заявах про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, як і в касаційній скарзі, позивач посилається на те, що під час проголошення рішення суду він присутнім не був, оскільки після виходу суду до нарадчої кімнати, серектарем судового засідання було повідомлено, що рішення суду за результатами розгляду буде наділано сторонам поштою.

Водночас копію рішення суду першої інстанції від 14.05.2018р. він не отримував, про його наявність дізнався 30.07.2018р. шляхом перегляду інформації на сайті «Судова влада», а з текстом вказаного рішення ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення надіслано Франківським районним судом м. Львова до ЄДРСР 19.07.2018р., зареєстровано 20.07.2018р. і оприлюднено 24.07.2018р.

Таким чином, питання відкриття апеляційного провадження вирішено апеляційним судом за відсутності поштового повідомлення з відміткою про вручення позивачу копії рішення суду першої інстанції, або з відміткою про відмову отримати копію судового рішення чи неможливість вручення судового рішення з тих чи інших причин.

В той же час, за правилами статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином для правильного вирішення питання поновлення строку апеляційного оскарження необхідно визначити день вручення учаснику справи повного тексту судового рішення.

Вирішуючи питання поновлення строку апеляційного оскарження у даній справі суд апеляційної інстанції в порушення вимог статті 242 КАС України, щодо законності та обгрунтованості судового рішення, не встановив день вручення позивачу повного судового рішення, в зв'язку з чим висновки суду щодо відсутності підстав для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати належним чином обгрунтованими.

Відповідно до частин 1, 4 статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. - скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук