Справа № 320/6239/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року 320/6239/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні ЧАЕС;

- зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 01.08.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за січень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за лютий 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за березень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за квітень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за травень 1988 року в розмірі 2470,42 крб., за червень 1988 року в розмірі 572,83 крб., за липень 1988 року в розмірі 521,09 крб., за серпень 1988 року в розмірі 1605,07 крб., за вересень 1988 року в розмірі 2242,96 крб., за жовтень 1988 року в розмірі 2370,51 крб., за листопад 1988 року в розмірі 3305,97 крб., за грудень 1988 року в розмірі 3925,62 крб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, де отримує пенсію, обчисленої із заробітної плати, одержаної за роботу в Управлінні будівництва Чорнобильської АЕС за період з 01.02.1990 по 31.01.1991.

Позивач зазначив, що у 1988 році він перебував у трудових відносинах з БМУ-3 Управління будівництва Чорнобильської АЕС (перейменоване на Виробниче будівельно-монтажне об'єднання "Укренергобуд", ВАТ "Київенергобуд") на посаді електрозварника.

А тому в травні 2018 року він звернувся до Архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання йому довідки про заробітну плату за період його роботи в БМУ-3 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.

У зв'язку з розбіжностями в імені по батькові в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік на ОСОБА_1, архівний фонд позбавлений можливості видати довідку про заробітну плату, натомість надав належним чином завірені копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік.

Натомість, як стверджує позивач, відповідачем неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 01 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, де працювала особа, яка звертається за пенсією чи перерахунком. Однак, позивачем не було надано довідку, в якій би була зазначена сума заробітної плати за 1988 рік. При цьому, відповідач зауважив, що перерахунок пенсії не проводиться без довідки про заробітну плату на підставі первинних документів про її нарахування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 08 серпня 2005 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.12.2006.

Згідно з вкладкою НОМЕР_3 до вказаного посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач також є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням інваліда війни серії НОМЕР_4 виданим 25.09.2012.

Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК серії КИО-1 №293573 позивачу з 08.11.2006 встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, пов'язаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 1988 році позивач перебував у трудових відносинах з БМУ-3 Управління будівництва Чорнобильської АЕС (перейменоване на Виробниче будівельно-монтажне об'єднання "Укренергобуд", ВАТ "Київенергобуд") на посаді електрозварника.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2018 року позивач звернувся до Архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання йому довідки про заробітну плату за період його роботи в БМУ-3 Управління будівництва Чорнобильської АЕС.

Листом від 06.06.2018 №19-127 Архівний відділ Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації повідомив позивача про те, що документи з кадрових питань (особового складу) ВАТ "Київенергобуд" (Управління будівництва Чорнобильської АЕС), ліквідованого як банкрут, за 1985-2012 роки були прийняті на зберігання останнім. Однак, повнота переданого архівного фонду незадовільна, в зв'язку з тим, що інформація про створення та реорганізацію товариства відсутня. Установчі документи та накази з основної діяльності в товаристві відсутні та відновленню не підлягають в зв'язку з тим, що внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС їх було знищено.

При цьому, Архівний відділ у даному листі зазначив, що в результаті поаркушного перегляду первинних архівних документів було виявлено особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік на ОСОБА_1, де на самих корінцях зазначених особових рахунках значиться ім'я по батькові "ОСОБА_1", а на звороті особового рахунку - "ОСОБА_1".

Зважаючи на перелічені обставини, архівний відділ Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації повідомив, що виготовити архівну довідку про заробітну плату неможливо. Натомість, позивачу було надіслано копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік.

09 серпня 2018 року позивач звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за січень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за лютий 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за березень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за квітень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за травень 1988 року в розмірі 2470,42 крб., за червень 1988 року в розмірі 572,83 крб., за липень 1988 року в розмірі 521,09 крб., за серпень 1988 року в розмірі 1605,07 крб., за вересень 1988 року в розмірі 2242,96 крб., за жовтень 1988 року в розмірі 2370,51 крб., за листопад 1988 року в розмірі 3305,97 крб., за грудень 1988 року в розмірі 3925,62 крб.

До вказаної заяви позивач додав копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік.

Листом від 23.08.2018 №666/Є-01 відповідач повідомив позивача про те, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії, оскільки не надано довідку про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796 або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 34 Закону №1788 передбачено, що особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно.

Згідно частини 2 статті 33 Закону №1788 непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 статті 55 Закону №796 визначено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

В свою чергу, частиною 2 статті 27 Закону №1058 встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже, зазначена правова норма законодавства надає особі, яка звертається за призначенням пенсії обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, зокрема, ті, які встановлені загальним Законом №1058 або ж спеціальним Законом №796.

Одночасно, за змістом статті 57 Закону №796 обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі. Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що позивач маю право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення.

До такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд України у своїй постанові від 7 липня 2015 року (справа №21-727а15), прийнятій за наслідками перегляду судових рішень у вказаній справі.

Крім того, відповідно до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пункт 2 вказаного Порядку визначає, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Відповідно до статті 15 Закону №796, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських обєднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Тобто, єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №376/2559/17, від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 07 червня 2018 року у справі №577/1982/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/6278/17, від 12 червня 2018 року у справі №458/417/15-а.

Судом встановлено, що позивачем для здійснення перерахунку його пенсії було надано відповідачу копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік на ОСОБА_1, які були видані Архівним відділом Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

У вказаних особових рахунках відображено отримання ОСОБА_1 заробітної плати, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за січень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за лютий 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за березень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за квітень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за травень 1988 року в розмірі 2470,42 крб., за червень 1988 року в розмірі 572,83 крб., за липень 1988 року в розмірі 521,09 крб., за серпень 1988 року в розмірі 1605,07 крб., за вересень 1988 року в розмірі 2242,96 крб., за жовтень 1988 року в розмірі 2370,51 крб., за листопад 1988 року в розмірі 3305,97 крб., за грудень 1988 року в розмірі 3925,62 крб.

При цьому, Архівний відділ Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в листі від 06.06.2018 №19-127 повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) ВАТ "Київенергобуд" (Управління будівництва Чорнобильської АЕС), ліквідованого як банкрут, за 1985-2012 роки були прийняті на зберігання останнім. Однак, повнота переданого архівного фонду незадовільна, в зв'язку з тим, що інформація про створення та реорганізацію товариства відсутня. Установчі документи та накази з основної діяльності в товаристві відсутні та відновленню не підлягають в зв'язку з тим, що внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС їх було знищено.

При цьому, Архівний відділ у даному листі зазначив, що в результаті поаркушного перегляду первинних архівних документів було виявлено особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік на ОСОБА_1, де на самих корінцях зазначених особових рахунках значиться ім'я по батькові "ОСОБА_1", а на звороті особового рахунку - "ОСОБА_1". У зв'язку з чим виготовити архівну довідку про заробітну плату неможливо. Натомість, надано копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік на ОСОБА_1.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач наділений Законом повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів, зробити відповідні запити, витребувати необхідні підтверджуючі документи.

При цьому, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, однак лише сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі не можуть бути підставою для відмови позивачу у перерахунку пенсії.

Правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд України сформулював раніше, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року (справа № 21-11а15) та Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2018 року (справа № 358/1179/17), де зазначив, що єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Так, у поданих позивачем до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік чітко вказана заробітна плата, одержану позивачем за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за січень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за лютий 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за березень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за квітень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за травень 1988 року в розмірі 2470,42 крб., за червень 1988 року в розмірі 572,83 крб., за липень 1988 року в розмірі 521,09 крб., за серпень 1988 року в розмірі 1605,07 крб., за вересень 1988 року в розмірі 2242,96 крб., за жовтень 1988 року в розмірі 2370,51 крб., за листопад 1988 року в розмірі 3305,97 крб., за грудень 1988 року в розмірі 3925,62 крб.

Отже, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ігнорування відповідачем виплат, які відображені в первинних бухгалтерських документах та вказаних в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати за 1988 рік, та не врахування їх при перерахунку пенсії є протиправним.

Згідно з ч. 4. ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Заяву з усіма необхідними документами позивачем подано 09.08.2018.

За таких обставин суд приходить до висновку, що перерахунок та виплата пенсії повинна бути проведена з 01 серпня 2018 року.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні ЧАЕС.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 01 серпня 2018 року перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за січень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за лютий 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за березень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за квітень 1988 року в розмірі 1525,11 крб., за травень 1988 року в розмірі 2470,42 крб., за червень 1988 року в розмірі 572,83 крб., за липень 1988 року в розмірі 521,09 крб., за серпень 1988 року в розмірі 1605,07 крб., за вересень 1988 року в розмірі 2242,96 крб., за жовтень 1988 року в розмірі 2370,51 крб., за листопад 1988 року в розмірі 3305,97 крб., за грудень 1988 року в розмірі 3925,62 крб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.