Справа № 529/693/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 грудня 2018 року

Київ

справа №529/693/17

адміністративне провадження №К/9901/22912/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу №529/693/17

за позовом ОСОБА_1 до Решетилівського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Гвоздика А.Є., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів: Любчич Л.В., Жигилія С.П.,

в с т а н о в и в :
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати неправомірними рішення № 38 від 22.06.2017 щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 12.10.2016 №147 та зобов`язати відповідача обчислити пенсію на підставі вказаної довідки, здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, тобто з 20.10.2016.

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії щодо прийняття рішення Решетилівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області № 38 від 22. 06. 2017 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки про заробітну плату від 12.10.2016 № 147, видану Диканською районною спілкою споживчих товариств "Споживспілка Полтавської області".

Зобов`язано Решетилівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області обчислити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату від 12.10.2016 № 147.

Зобов`язано Решетилівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату державної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, тобто з 20.10.2016.

Як встановлено, ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Решетилівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 , виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 7 лютого 2007 року.

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату № 147 від 12.10.2016, виданою Диканською районною спілкою споживчих товариств "Споживспілка Полтавської області".

Листом від 1 листопада 2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії із заробітної плати за роботу у зоні відчуження, з тих підстав, що розрахунок не підтверджено первинними документами та невірно проведено розрахунок.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження, № 147 від 12.10.2016, а відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу. Просить скасувати рішення судів та відмовити у позові. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення скарги та скасування судових рішень з огляду на таке.

Згідно зі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210).

У відповідності до п.1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).

Згідно з пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 5 червня 1986 року № 665-195 Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища, надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (абз.4 п.п.1 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207/7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Так, як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23.08.2016 у справі №529/565/16-ц Диканською районною спілкою споживчих товариств видано довідку від 12.10.2016 № 147, згідно з якою за період з 29.07.1986 по 02.09.1986 позивачу виплачувалася заробітна плата за роботу в населених пунктах зони відчуження - м. Прип`ять на посаді водія.

Як свідчить зміст довідки № 147, вказані у цій довідці спірні суми зазначені на підставі рішення суду, а не на підставі фактично отриманих виплат згідно розрахункових листів чи інших первинних документів.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, що Решетилівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, приймаючи спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяло в межах своїх повноважень на виконання вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для задоволення позову немає.

Отже, рішення судів попередніх інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи вищезазначене, в межах розгляду даної справи має місце неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, як це встановлено частиною першою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Решетилівського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

О.П. Стародуб ,

Судді Верховного Суду