Справа № 806/3462/14
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа №806/3462/14

адміністративне провадження №К/9901/4706/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Свято-Миколаївської Української православної церкви (с. Попільня, Житомирської області)

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 (колегія суддів у складі: Котік Т.С., Жизневської А.В., Малахової Н.М.)

у справі № 806/3462/14

за позовом Свято-Миколаївської Української православної церкви (с.Попільня, Житомирської області)

до Житомирської обласної державної адміністрації

треті особи на стороні відповідача: Реєстраційна служба Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії с. Попільня Попілянського району Житомирської області Житомирської єпархії УПЦ Київського патріахату

про скасування розпорядження.

І. РУХ СПРАВИ

1. В липні 2014 року Свято-Миколаївська Українська православна церква (с. Попільня, Житомирської області) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії с. Попільня Попілянського району Житомирської області Житомирської єпархії УПЦ Київського патріархату, в якому просила визнати протиправним і скасувати Розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 10.06.2014 № 150 "Про реєстрацію статуту Свято - Миколаївської парафії Житомирської єпархії Української православної Церкви с. Попільня Попільнянського району у новій редакції".

2. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 позов задоволено.

3. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 скасовано постанову суду першої інстанції, прийнято нову постанову, якою в задоволені позову відмовлено повністю.

4. 01.07.2015 позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу. Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Розгляд справи просив здійснювати за його участю.

5. 03.07.2015 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.

6. 30.10.2015 до Вищого адміністративного суду України надійшла заява про відкликання касаційної скарги, підписана керівником Свято-Миколаївської парафії с.Попільня Попілянського району Житомирської єпархії УПЦ КП ієреєм Малюком В.М.

7. 16.01.2018 справу передано на розгляд до Верховного Суду.

8. Листом від 24.09.2018 Верховний Суд повідомив скаржника про необхідність приведення заяви про відкликання касаційної скарги від 30.10.2015 у відповідність до вимог статті 339 КАС України (у редакції з 15.12.2017). Скаржник заяву про відмову від касаційної скарги, згідно з статтею 339 КАС України, не подав.

9. Ухвалою Суду від 19.12.2018 у задоволені заяви про відкликання касаційної скарги від 30.10.2015 було відмовлено.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. У 1999 році з ініціативи десяти громадян - жителів села Попільня було створено релігійну організацію.

11. Розпорядженням голови Житомирської ОДА № 273 від 04.05.1999 зареєстровано статут релігійної громади села Попільня, у зв'язку з чим вона набула статусу юридичної особи.

12. У статуті релігійна громада була названа "Свято-Миколаївською парафією", а в подальшому внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під назвою "Свято - Миколаївська Українська православна церква".

13. Зареєстрована релігійна громада належала до Української православної церкви Московського патріархату, її статут був затверджений керуючим Житомирською єпархією УПЦ МП Єпископом Житомирським і Новоград-Волинським Гурієм.

14. Відповідно до статуту релігійна громада, як і інші подібні їй, об'єднує громадян православного віросповідання для сумісного здійснення права на свободу сповідання, членство в цій громаді не є фіксованим. Керують громадою (парафією) парафіяльні збори з числа православних віруючих, кліриків та мирян і утворена зборами парафіяльна рада.

15. Згідно з п.9 Статуту Свято-Миколаївської парафії Житомирської єпархії, парафіяльні збори складаються з православних віруючих, кліриків та мирян, які досягли 18-річного віку, визнають обов'язковість Статуту Української православної церкви, регулярно відвідують богослужіння та сповідь, перебувають у канонічному послухові настоятелю і не перебувають під забороною чи церковним судом, що забороняє повноцінну участь у богослужбовому житті. Парафіяльні збори скликаються настоятелем, Парафіяльною радою (або за благословенням архієрея благочинним) не рідше одного разу на рік.

16. Рішенням зборів віруючих Свято-Миколаївської парафії Української Православної церкви с. Попільня Попільнянського благочиння Житомирської єпархії від 03.12.2010 було обрано Парафіяльну раду в кількості 10 осіб.

17. 22.09.2013 Парафіяльна рада в кількості 6 осіб, яку обрано 03.12.2010, прийняла рішення про скликання 05.10.2013 парафіяльних зборів релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Української Православної церкви с. Попільня Попільнянського округу Житомирської єпархії для вирішення подальшої долі парафії та перехід релігійної громади у підпорядкування Української Православної Церкви Київського патріархату, про внесення змін до Статуту (викладення в новій редакції) релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Української православної Церкви с. Попільня та про вибори нового складу Парафіяльної ради і обрання Ревізійної комісії.

18. 05.10.2013 рішенням загальних зборів прихожан Свято-Миколаївської парафії с. Попільня Попільнянського району Житомирської області було вирішено вийти з Московського патріархату та перейти до Української православної церкви Київського патріархату, та звернутися до державних органів про реєстрацію змін до Статуту церкви. Також на зборах обрано нову Парафіяльну раду.

19. На підставі зазначеного рішення члени парафіяльної ради, які підписали заяву від 05.10.2013, звернулися до Голови Житомирської обласної державної адміністрації про реєстрацію змін до Статуту Свято-Миколаївської парафії Житомирської єпархії Української Православної церкви Київського патріархату.

20. Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №150 від 10.06.2014 зареєстровано статут Свято-Миколаївської парафії Житомирської єпархії Української православної Церкви с. Попільня Попільнянського району в новій редакції.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

21. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що всупереч чинному законодавству, яким урегульовано порядок внесення змін до статуту релігійної громади, відбулось захоплення релігійної громади. Цим порушено права віруючих, які утворили релігійну громаду. Змінено підлеглість релігійної громади, яка при створенні відносилась до Московського патріархату, а внаслідок оскаржуваного розпорядження перейшла до Київського патріархату.

22. Стверджував, що при ухваленні оскаржуваного розпорядження було порушено ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Особи, які прийняли рішення про внесення змін і доповнень до статуту, не є засновниками даної релігійної громади, не мають жодного відношення до неї.

23. У заяві про реєстрацію від 05.10.2013 вказано, що зміни до статуту прийнято на парафіяльних зборах 05.10.2013, однак, до компетенції парафіяльних зборів не віднесено питання ухвалення змін і доповнень до статуту. Також відповідач не перевірив порядок скликання парафіяльних зборів, визначений п. 9 статуту.

24. Відповідач позов не визнав та в обґрунтування своїх заперечення тим, що прийняття розпорядження було обумовлено необхідністю відновлення історичної справедливості.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

25. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що при реєстрації змін до Статуту не було дотримано норм Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" і Статуту релігійної громади, який визначає певне коло осіб, які можуть скликати парафіяльні збори (п.9 Статуту) та порядок внесення змін до Статуту - виключно зі згоди єпархіального архієрея (п.38).

26. Суд апеляційної інстанції, не погодився з рішенням суду першої інстанції. В позові відмовив, оскільки, у відповідача були відсутні підстави для відмови у реєстрації змін до статуту. Доказів про підроблення протоколу Парафіяльних зборів від 05.10.2013 немає. Окрім того, Закон України "Про свободу совісті та релігійні організації" не зобов'язує обласну державну адміністрацію здійснювати перевірку відомостей про віруючих осіб, що були присутні на парафіяльних зборах 05.10.2013. Крім того, на час прийняття рішення про скликання 05.10.2013 парафіяльних зборів, Парафіяльна рада мала усі повноваження, оскільки у встановленому Статутом порядку не була переобрана.

27. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи позивача про те, що парафіяльна рада не могла приймати будь-яке рішення, оскільки участь у її засіданні прийняли не всі члени парафіяльної ради. Положення Статуту в редакції від 04.05.1999 не визначають кількісний склад членів парафіяльної ради, які правомочні приймати рішення про скликання загальних зборів парафіян. Не містить Статут та Закон України "Про свободу совісті та релігійні організації" і положень щодо кількісного складу релігійної громади, яка вправі приймати рішення щодо внесення змін та доповнень до Статуту.

28. Також суд апеляційної інстанції вважав помилковим висновок суду першої інстанції з приводу того, що при прийнятті спірного розпорядження відповідач не звернув уваги, що в порушення пункту 38 Статуту, будь-які зміни до статуту можуть вноситися парафією виключно зі згоди єпархіального архієрея. Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації" закріплено право релігійної громади на зміну канонічного підпорядкування, однак, положення Статуту щодо затвердження таких змін єпархіальним архієреєм суперечать зазначеним положенням Закону, оскільки воля релігійної громади не може бути обмежена одноосібно однією особою.

В свою чергу, суб'єкт владних повноважень не має законних підстав контролювати та впливати на волевиявлення релігійної громади. По відношенню до Релігійної громади Свято - Миколаївської УПЦ, єпархіальним архієреєм на той час є архієпископ Житомирський і Новоград-Волинський Никодим, який такої згоди не давав і не міг би дати, оскільки вчинив би не в інтересах УПЦ Московського патріархату, яку представляє і, яка конфліктує з релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування.

Натомість, Статут релігійної громади в новій редакції був затверджений керуючим Житомирською Єпархією УПЦ Київського патріархату архієпископом Житомирським і Овруцьким Ізяславом, оскільки саме до вказаної єпархії релігійна громада вирішила приєднатися згідно рішення загальних зборів від 05.10.2013 року.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

29. Позивач у касаційній скарзі відзначає, що суд апеляційної інстанцій невірно встановив фактичні обставини, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема:

А) суд не застосував у даній справі рішення Європейського Суду з прав людини від 14.06.2007 у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України»

Б) суд апеляційної інстанції не з'ясував чи не порушує оскаржуване розпорядження права інших осіб; не застосував ч. 1 ст. 8 Закону України «Про свободу совісті і релігійні організації»; не встановив хто насправді становить релігійну громаду парафії Свято-Миколаївської УПЦ і чи особи, які брали участь у зборах 05.10.2013, були насправді членами релігійної громади.

В) суд, визнавши повноважним рішення парафіяльної ради, тим самим змінив положення статуту (визнав окреме від настоятеля право парафіяльної ради скликати парафіяльні збори, всупереч пп. Б п. 12 Статуту).

Г) суд не взяв до уваги, що ст. 14 Закону не визначає право парафіяльних рад вносити зміни і доповнення до статуту, визнаючи його лише за засновниками; не перевірив повноваження особи, яка подала документи для реєстрації змін.

30. Крім того, за підписом керівника Свято-Миколаївської парафії с. Попільня Попілянського району Житомирської єпархії УПЦ КП ієрея Малюка Василя Миколайовича було подано заяву про відкликання касаційної скарги. У заяві йдеться про відкликання довіреності, на підставі яких діяли представники скаржника - Тетерський В.Ю. та Шмарьова Т.О. В червні 2015 року зареєстровано нову редакцію статуту Свято-Миколаївської церкви, змінено назву парафії на Свято-Миколаївську парафію с. Попільня Попілянського району Житомирської єпархії УПЦ Київського патріархату, керівником якої є ієрей Малюк В. М.

31. Відповідач та треті особи заперечень на касаційну скаргу не подали.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Верховний Суд, перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, дійшов до такого висновку.

33. У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішення органу виконавчої влади - Житомирської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації (позивача) у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як вбачається з встановлених судами обставин, позивач пов'язує проведену реєстрацію змін до статуту, власне з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

34. Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації змін до статуту, як дії осіб, які скликали парафіяльні збори, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

35. Колегія суддів зважає на те, що до компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

36. Це узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

37. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

38. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

39. Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації змін до статуту релігійної громади), проте прийняте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльної ради, парафіяльних зборів та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

40. Отже, наданню правової оцінки розпорядженню Житомирської обласної державної адміністрації передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації - Свято-Миколаївської Української православної церкви. Окрім того, оскаржуване розпорядження зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й Релігійної громади Свято-Миколаївської парафії с. Попільня Попілянського району Житомирської області Житомирської єпархії УПЦ Київського патріархату.

41. Суд доходить до переконання, що в даному випадку спір виник саме між засновниками, членами Свято-Миколаївська Української православної церкви, яка належить до Московського патріархату та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.

42. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

43. У зв'язку з цим Суд вважає, що суди помилково розглядали цей спір як публічно-правовий, що належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права Позивача. З огляду на суб'єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

44. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

45. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Свято-Миколаївської Української православної церкви (с. Попільня, Житомирської області) задовольнити частково.

2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі 806/3462/14 скасувати.

3. Провадження у справі № 806/3462/14 закрити.

4. Роз'яснити, що спір може бути вирішено за правилами господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О.Анцупова

Суддя О.П. Стародуб