Справа № 0540/8118/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р. Справа№0540/8118/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну за позовом ОСОБА_1

до Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області відповідно до якої просив суд визнати неправомірними дії по проведенню розрахунку пенсії з обліком індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,33015 та зобовязати зробити перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,87.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до відповіді Лівобережного обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 12.04.2018р. №10920/02 при призначенні йому пенсії, для розрахунку пенсії був взятий індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку 4,33015.

Проте, позивач вважає, що Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області незаконно використало для розрахунку пенсії даний індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку, так як найбільш вигідним для розрахунку коефіцієнту є на момент призначення пенсії індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку 4,87. Даний коефіцієнт розрахований із заробітних плат за період часу з 01.01.2003 р. по 31.12.2007 р., закріплених в розрахунку, які були в розпорядженні пенсійного фонду на момент розрахунку його пенсії.

Використання відповідачем індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 4,33015 призвело до неправильного розрахунку пенсії і як наслідок до її зниження.

Зазначив, що основний розмір пенсії склав 7552,47 грн., при цьому, якщо відповідач при розрахунку пенсії використав би коефіцієнт 4,87 то пенсія за віком складала 8494,05 грн.

Таким чином, відповідач зменшив розмір належної пенсії за віком на 941,58 гривень.

Своїми діями відповідач порушив вимоги ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Просив суд, визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області по проведенню розрахунку пенсії з обліком індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,33015 та зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області зробити перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,87.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року суд прийняв справу до провадження та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового засідання на 26 вересня 2018 року.

26 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2018 рік.

16 жовтня 2018 року представник відповідача надав через канцелярію відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив, що обчислення заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату з розбивкою по роках законодавством не передбачено.

Із періоду, за який враховується зарплата для обчислення пенсії, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» дає змогу виключити періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів отримання допомоги по безробіттю незалежно від перерв, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі становлять не більш як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Із підрахунку вилучаються лише невигідні коефіцієнти заробітку. Стаж за ці місяці особа не втрачає.

Позивач отримував пенсію за віком з 07.04.2009 року, при чому для обчислення пенсії було використано заробіток позивача за 60 календарних місяців за період з 01.07.1995 р. по 30.06.2000 р. згідно з наданою довідкою про заробітну плату та з 01.07.2000 р. по 31.03.2009 р. за даними персоніфікованого обліку, становить 16300,42 грн. (3764,40 грн.,- показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 р.х 4,33015 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Форма заяви про призначення/перерахунок пенсії має форму, встановлену Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1, у якій передбачено внесення відомостей про період проведення оптимізації; при написанні усіх заяв про перерахунок пенсії позивач на підставі копій матеріалів справи, наданих суду позивачем, не виявив бажання виключити з підрахунку заробітної плати якийсь конкретний період, тому управління провадило перерахунки автоматизованим способом. Внаслідок проведеного перерахунку сума коефіцієнтів заробітної плати зменшилася з 694,55648 до 593,23049, проте індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після проведення оптимізації заробітку збільшився з 4,20943 до 4,33015, що в свою чергу спричинило збільшення розміру пенсії позивача, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії;

Таким чином, відповідач, проводячи перерахунки пенсії автоматизованим способом та виключаючи при підрахунку невигідні періоди, встановлені програмою АСОПД-СОМТЕХ, діяв в частині покладених на нього повноважень, на підставі закону та не міг керуватися ничим іншим, аніж відповідним законодавством.

17 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2018 року.

Ухвалою від 25 жовтня 2018 року суд перейшов із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначив по справі підготовче засідання на 20 листопада 2018 року.

13 листопада 2018 року представник відповідача надав через канцелярію суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив наступне.

Після призначенні пенсії у 2009 році позивачу проводився розрахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так для обчислення пенсії була взята заробітна плата з 01.07.1995 року по 31.12.1992 року та по даним персоніфікованого обліку з 01 липня 2000 року по 31.03.2009 року. Середній заробіток за минулий рік (2008 рік) в розмірі 1573,99 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення 4,21265 (до оптимізації), індивідуальний коефіцієнт для обчислення 4,33403 (після оптимізації). Середньомісячний заробіток для обчислення склав 6821,72 грн.

Звернув увагу суду, що ствердження позивача про необізнаність стосовно застосування індивідуального коефіцієнту є хибною, оскільки Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області рішенням по справі №2а-4676/11 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно незастосування показника середньої заробітної плати за 2010 рік при перерахунку пенсії з 01.05.2011 р.

На підставі викладеного, при призначенні та проведенні перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 Пенсійним фондом України дотримано вимоги вищенаведених нормативних актів як при призначенні пенсії позивачу у 2009 році, так і при подальших її перерахунках розмір пенсії позивача розраховувався із заробітної плати згідно наданої самим же позивачем довідки про заробітну плату та за даними персоніфікованого обліку за період починаючи з 01 липня 2000 року, що узгоджується з приписами статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N1058-ІУ.

Ухвалою від 16 листопада 2018 року суд замінив первинного відповідача Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на належного - Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Ухвалою від 20 листопада 2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03 грудня 2018 рік.

03 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 18 грудня 2018 рік.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії ВЕ 819501, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації, згідно паспортних даних: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Нікуліна, 48.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком з 07 квітня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В матеріалах справи наявна відповіді Лівобережного обєднаного Пенсійного фонду України у м. Маріуполі від 12.04.2019 року за №10920/02 та Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, з яких вбачається наступне.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи, загальний страховий стаж позивача враховано за період з 01.09.1988 по 31.03.2012 рік та складає 26 років 04 місяці 17 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу складає - 0,46333.

Середній заробіток позивача зараховано відповідачем за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 на підставі довідки про заробітну плату та за період 01.07.2000 по 31.03.2009 на підставі індивідуальних даних системи персоніфікованого обліку.

Середній заробіток для обчислення пенсії становив 16300,42 грн. (4,33015 *3764,40 грн.), де 4,33015 індивідуальний коефіцієнт заробітку, 3764,40 грн. показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році.

З 01.10.2017 проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1%. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 1452,00 грн.

Страховий стаж, врахований по 31.03.2012, складає 46 років 04 місяці

17 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу - 0,46333.

Згідно із статтею 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Таким чином, заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно з наданою довідкою про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.03.2009 за даними персоніфікованого обліку, становить 16300,42 грн. (3764,40 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік * 4,33015 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), при цьому з розрахунку заробітної плати виключено 28 календарних місяців.

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 4,33015 (до оптимізації 4,20943).

Розмір пенсії з 01.10.2017 року складає 7857,39 грн., де 7552,47 грн. основний розмір пенсії (16300,42 грн.*0,46333); 304,92 грн. доплата за понаднормовий час 21 рік (1451 * 21%).

Позивач не погоджуючись з розміром індивідуального коефіцієнту середнього заробітку (4,33015) з посиланнями на ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернувся до суду з таким позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Із 11.10.2017 набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 яким внесено зміни низки Законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення громадян, а саме, здійснено перерахунки пенсії із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої за 2014, 2015, 2016 роки-3764,40 грн., і величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Перерахунки пенсій проводились з 01.10.2017.

Відповідно до п. 4 розділу XV Прикінцевих положень Закону-1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Отже з 01.10.2017 ОСОБА_1 відповідно до вищезазначеного Закону №2148-VIII від 03.10.2017 було переведено перерахунок пенсії.

При обчисленні пенсії враховано стаж роботи 46 років, 4 місяці, 17 днів (індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,46333).

Заробітна плата для обчислення пенсії позивачу врахована за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, згідно наданої довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.03.2009 за даними системи персоніфікованого обліку.

Середній заробіток для обчислення пенсії становив 16300 грн. (4,33015*3764,40 грн.), де 4,33015 - індивідуальний коефіцієнт заробітку та 3764,40 грн. показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку розраховано із врахуванням оптимізації 4,33015 (відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " можливо виключати період до 60-ти календарних місяців страхового стажу з врахуванням будь-яких періодів отримання допомоги по безробіттю незалежно від перерв та будь-якого періоду страхового стажу підряд, за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10% тривалості страхового стажу. Порядок оптимізації набрав чинності з 01.07.2013 і застосовується по даний час.

До оптимізації індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення складав 4,20943.

Згідно наданих представником відповідача пояснень, вбачається, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії позивача, сума коефіцієнтів заробітної плати зменшився з 6594,55648 до 593,23049, проте індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після проведення оптимізації заробітку збільшився з 4,20943 до 4,33015, що в свою чергу спричинило збільшення розміру пенсії позивача, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії.

Таким чином, з 01.10.2017 розмір пенсії позивача становить 7857,39 грн. в т.ч.: основний розмір пенсії 7552,47 грн.(16300,42 грн.*0,46333); доплата за понаднормативний стаж 21 рік 304,92 грн. (21%* 1452,00 грн.).

До проведення індивідуально-масового перерахунку з 01.10.2017 року позивач отримував пенсію у розмірі 4919,99 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з ст. 24 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Підставою для обчислення страхового стажу є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до запровадження цієї системи - трудова книжка працівника. Отже, до 31.12.2003 стаж зараховується згідно записів трудової книжки, а з 01.01.2004 - відповідно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Під час перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу та врахуванням заробітку після призначення пенсії в деяких випадках відбувається збільшення заробітної плати, з якої обчислюють пенсію, відповідно, розмір пенсії підвищується, але при цьому знижується коефіцієнт заробітної плати.

Пенсіонер, звертаючись в органи Пенсійного фонду, самостійно приймає рішення щодо варіантів здійснення перерахунку пенсії: тільки з урахуванням страхового стажу чи водночас з урахуванням і стажу, і заробітної плати після призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд України є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов'язані з веденням обліку.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 25 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст. 24 цього Закону, - 0,85.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Таким чином коефіцієнт заробітної плати не є сталою величиною, а розраховується заново кожного разу при перерахунку пенсії у зв'язку зі змінами розміру заробітних плат.

Судом встановлено, що після призначення пенсії 07.04.2009 ОСОБА_2, звертався до пенсійного органу з заявами про перерахунок пенсії у 2011 та 2013 році (заяви від 06.05.2011 року та від 07.05.2013 року).

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень при зверненні до нього із заявою про перерахунок пенсії приймає рішення про перерахунок пенсії або відмову чи перерахунку пенсії.

Отже, оскільки, зміна коефіцієнту заробітної плати виникла у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати позивача та змінами розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, таким чином своїми діями відповідач жодним чином не звузив обсяг прав та свобод, наданих позивачу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірними дії Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області по проведенню розрахунку пенсії з обліком індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,33015 та зобовязання зробити перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 4,87 суперечать положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Поряд з цим, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відтак, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, суд наголошує, що в контексті даної спірної ситуації після перерахунку, розмір пенсії позивача не був зменшений.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 21 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.