Справа № 447/1594/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3926/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Бачун О.І., м. Миколаїв) у справі №447/1594/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Медвідь Богдана Севериновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП № 2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Медвідь Богдана Севериновича в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії БР №567486 від 20.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника СРПП №2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Медвідь Богдана Севериновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 травня 2018 року відносно ОСОБА_1 начальником СРПП № 2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області майором поліції Медвідь Богданом Севериновичем, винесена постанова серії БР №567486 про накладання адміністративного стягнення за ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Згідно постанови 20 травня 2018 року o 21 год. 00 хв. позивач керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-21063» номерний знак НОМЕР_1, без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Миколаївським районним судом Львівської області постановою від 19.04.2018 року на 1 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.126 КУпАП.

Не погодившись з постановою відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач законно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позову з таких мотивів.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення за ст.126 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, викладення обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 Правил.

Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржувати постанову у справі.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, встановив, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження права керування транспортним засобом відповідної категорії на підставі тимчасового дозволу НОМЕР_2, який видано позивачу та на який він зіслався у позовній заяві та апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що начальник СРПП № 2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Медвідь Богдан Северинович як суб'єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України оскільки, в судовому засіданні встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 126 КУпАП.

Із змісту ст. 242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Взявши до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року у справі №447/1594/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року.