Справа № 826/10856/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 грудня 2018 року м. Київ№ 826/10856/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавного реєстратора Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни
треті особи проОСОБА_3, ОСОБА_4; Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві; Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суминафтотранс", Сватівська районна державна адміністрація визнання протиправним та скасування реєстраційної дії від 23.08.2017р., зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного реєстратора Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни про:

- скасування реєстраційного запису, що здійснений 23.08.2017 державним реєстратором Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Панченко Іриною Валеріївною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИНАФТОТРАНС» () за № 4000517 від 23 серпня 2017 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна місцезнаходження, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників);

- зобов'язання державного реєстратора Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Панченко Ірину Валеріївну відновити відомості про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИНАФТОТРАНС» (), які містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом відновлення всієї належної інформації щодо учасника товариства ОСОБА_3 в усіх записах державного реєстру.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 826/10856/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Одночасно вказаною ухвалою до участі у справі залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Реєстраційну службу Сумського районного управління юстиції, ТОВ "Суминафтотранс" та Сватівську району державну адміністрацію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна місцезнаходження, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Суминафтотранс» () за № 4000517, згідно якого ОСОБА_3 вибув з числа засновників (учасників) вказаного Товариства, шляхом відступлення своєї частки корпоративних прав, є протиправним.

При цьому, позивач звертає увагу, що він є кредитором ОСОБА_3, який згідно заочного рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.06.2014 р. у цивільній справі №757/3529/14, має борг перед ним в розмірі 5 880 154 грн. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, в межах виконавчого провадження 45650159 накладено арешт на корпоративні права та на частку у статутному капіталі, а також про заборону відчуження майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зокрема корпоративні права та на частку власності у ТОВ «Суминафтотранс» ().

А тому, на думку позивача, оскільки відчуження майна «корпоративних прав», арештованих постановою державним виконавцем є прямим порушенням ЗУ «Про виконавче провадження» та інтересів кредитора ОСОБА_6, який позбавляється права на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на корпоративні права боржника, оскаржуваний запис підлягає скасуванню.

30.07.2018 року відповідачем подано до суду письмові пояснення щодо змісту позовних вимог, де останній зазначив, на підставі яких документів було вчинено реєстраційну дію, та одночасно повідомив, що згідно ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству.

Третіми особами письмових пояснень щодо позовних вимог до суду подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, за змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов'язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Більш того, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв'язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

Як було встановлено вище, позовні вимоги обґрунтовано протиправністю вчинення відповідачем реєстраційного запису, що здійснений 23.08.2017 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИНАФТОТРАНС» () за № 4000517 від 23 серпня 2017 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна місцезнаходження, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Як було встановлено вище, позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов'язані з реєстрацією змін до установчих документів ТОВ «Суминафтотранс», посилаючись при цьому на недотримання цим суб'єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак з встановлених під час розгляду даної справи мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрація таких змін пов'язана з неправомірністю відчуження ОСОБА_3 ОСОБА_7 ОСОБА_8 своєї частки корпоративних прав у ТОВ «Суминафтотранс», що було затверджено Протоколом зборів учасників останнього.

Тобто звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб'єктний склад, дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 5 червня 2018 року по справі № 805/4506/16-а та постанові від 22.08.2018 року по справі №805/4505/16-а.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, з урахуванням того, що спір у цій справі є господарсько-правовим, оскільки спірні правовідносини пов'язані з наявністю спору, що виник з корпоративних відносин та має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 826/10856/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни, треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суминафтотранс", Сватівська районна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування реєстраційної дії від 23.08.2017р., зобов'язання вчинити дії.

Копії ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати сторонам.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

Роз'яснити учасникам судового розгляду, що цей спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена. Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін