Справа № 607/16059/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018 Справа №607/16059/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, за участю третьої особи - Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання дій неправомірними, зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії на пільгових умовах, яка зафіксована у протоколі №62 від 06.10.2017 року та зобов»язання призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 11.07.2017 року, тобто з дати звернення до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12.07.1979 року по 22.12.2003 року вона працювала на посаді ткалі 5 розряду у ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» і відповідно до записів у трудовій книжці у неї наявний спеціальний стаж, що дає право на пільгову пенсію. 11.07.2017 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки її професія ткалі відноситься до текстильного виробництва та вона має стаж роботи понад 20 років та додала всі необхідні для цього документи. Однак, 10.11.2017 року відповідач вручив їй лист, з якого вона довідалась, що відповідно до протоколу №62 від 06.10.2017 року комісією Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов»язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» 16.10.2017 року їй відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.»є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з тих підстав, що згідно довідки №04/262 від 21.07.2017 року, виданої ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно», за період з 12.07.1979 року по 22.12.2003 року її спеціальний стаж роботи становить лише 16 років 6 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки з 1992 року на ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» було встановлено режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи із наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції, через що до пільгового стажу зараховується лише період роботи за фактично відпрацьований стаж. Вказану відмову відповідача позивач вважає неправомірною, оскільки основним документом, що підтверджує страховий стаж є трудова книжка, відповідно до записів у якій її пільговий стаж становить понад 24 роки. Відповідач має право витребувати уточнюючі довідки лише у разі відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, однак у даному випадку такої потреби не було, оскільки наявність у неї відповідно стажу належно підтверджена, а вказані у довідці ВАТ «Текстерно» відомості не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами. Із врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позов. У задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що згідно із Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та з урахування п.»є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах незалежно від останнього місця роботи мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах,-за списком виробництв і професій, затверджуваних у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України,-після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працювала ткалею на ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» з 12.07.1979 року по 22.12.2003 рік. Починаючи з 1992 року на ВАТ «Текстерно» згідно колективних договорів між адміністрацією та профспілковим комітетом застосовується режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи з наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції, а тому до пільгового стажу зараховується період роботи за фактично відпрацьований час згідно з представленими уточнюючими довідками. Згідно уточнюючої довідки ВАТ «Текстерно» №04/262 від 21.07.2017 року спеціальний стаж позивача за період роботи з 12.07.1979 року по 22.12.2003 року становить лише 16 років 6 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Приписи п.»є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказують на обов»язкову умову призначення пенсії на пільгових умовах-зайнятість працівників на верстатах і машинах, тобто стаж повинен набуватися при безпосередньому перебуванні людини у важких та/або шкідливих умовах праці. Тому коли підприємство працює в режимі скороченого робочого тижня, місяця, виходячи з наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції(неритмічність роботи) -умова постійної зайнятості працівника відсутня, що в свою чергу є підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» подало пояснення на позов, в яких вказало, що позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають. У поясненнях зазначено, що починаючи з 01.01.1992 року на ВАТ «Текстерно» застосовується режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи з наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції. Стаж, набутий позивачем під час режиму скороченого робочого тижня, місяця на може братися до уваги при вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже працівник в такі періоди не перебувала у важких та/або шкідливих умовах праці. При цьому обов»язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до п.»є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є постійна безпосередня зайнятість працівника на верстатах та машинах. Періоди застосування на підприємстві режиму скороченого робочого часу не можуть бути внесені до трудової книжки згідно з п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а тому в даному випадку трудова книжка позивача не може бути належним доказом для визначення спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. На вимогу позивача ВАТ «Текстерно» видало уточнюючу довідку №04/262 від 21.07.2017 року відповідно до якої спеціальний стаж ОСОБА_1 становить лише 16 років 6 місяців та 19 днів. Також позивач в період з 09.01.1995 року по 04.11.1997 року перебувала у відпустці по догляду за дітьми віком до 3-х років, а в період з 05.11.1997 року по 04.11.1998 року у відпустці по догляду за дітьми до досягнення 6-ти річного віку без збереження заробітної плати, однак навіть у випадку зарахування до спеціального стажу періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку спеціальний стаж ОСОБА_1 становитиме 19 років 4 місяці 14 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії.

Позивач подала заяву про зміну предмету позову, в якій просить скасувати рішення комісії Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов»язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оформлене протоколом №62 від 06.10.2017 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 11 липня 2017 року.

У відповіді на відзив позивач вказала, що відповідачем не представлено будь-яких доказів, що підтверджують застосування режиму скороченого робочого тижня на ВАТ «ТО «Текстерно». Мотиви і підстави, викладені у рішенні про відмову у призначенні їй пільгової пенсії є протиправними, оскільки норма п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не пов»язує визначення тривалості пільгового стажу працівницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, залежно від ритмічності роботи виробництва, що підтверджується відповідною правовою позицією Верховного Суду України у справі №21-723а16 від 29.06.2017 року. Крім цього, з пояснень представника ВАТ «ТО «Текстерно» вбачається, що до виданої третьою особою уточнюючої довідки №04/262 неправомірно не включено періоди перебування позивача у відпустках по догляду за дитиною до досягнення відповідного віку, які відповідно до норм чинного законодавства у повному обсязі зараховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, а також до загального стажу роботи. Таким чином, вказані в уточнюючій довідці відомості щодо пільгового стажу позивача є неповними та недостовірними, що потягнуло за собою незаконне позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення. Також зазначила, що відповідно до законодавства страховий стаж повинен обчислюватися територіальними органами Пенсійного фонду, а не ВАТ «ТО «Текстерно» у відповідності до даних, що містяться у системі персоніфікованого обліку, а періоди до її впровадження- на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діло до набрання чинності Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов підтримав та просить його задовольнити у повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у судове засідання не з»явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнає та просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» у судове засідання не з»явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову заперечує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, викладених у письмових поясненнях на позов.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України суд розглянув справи у відсутності сторін без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

У відповідності до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1. серії НОМЕР_2 позивач 12.07.1979 року була прийнята на роботу в ткацький цех №3 Тернопільського бавовняного комбінату ткалею 5 розряду (наказ №621 від 23.07.1979 року). Згідно наказу ФДМУ №39 від 23.04.1996 року Тернопільський бавовняний комбінат перейменовано на Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське об'єднання «Текстерно», 16.07.1999 року тарифно-кваліфікаційною комісією позивач переведена ткалею ткацьких верстатів АТ ПР по 5-му розряду (наказ №216 від 21.07.1999 року). 22.12.2003 року звільнена з роботи на підставі ст. 40 КЗпП України, за скороченням штатів(наказ №122-ос від 17.12.2003 року).

11.07.2017 року позивач звернулася до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається із протоколу №62 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обгрунтування вказаного рішення зазначено, що починаючи з 1992 року на ВАТ «Текстерно» згідно колективних договорів між адміністрацією та профспілковим комітетом застосовується режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи із наявності сировини враховуючи реалізацію готової продукції, до пільгового стажу зараховується період роботи за фактично відпрацьований час згідно представленими уточнюючими довідками. Згідно виданої ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» уточнюючої довідки №04/262 від 21.07.2017 року за період роботи з 12.07.1979 року до 22.12.2003 року в спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 16 років 6 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах визначено ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року(надалі-Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до п.«є» ст.13 Закону №1788-ХІІ в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Отже, робота на виробництві та за професією, зазначеними в названому пункті, на підставі закону виокремлена в окрему категорію робіт та професій серед восьми інших, передбачених ст.13 Закону №1788-ХІІ, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Професія «ткач» внесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінеті Міністрів України №6378 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників.

Верховний Суд України у своїй правовій позиції, що викладена у постанові від 29.06.2017 року у справі №21-723а16 зазначив, що сутнісний, нормативний, цільовий підхід до розуміння положень пункту «є» статті 13 Закону України №1788-ХІІ в поєднанні з наведеними вище нормами дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов»язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за п.«є» ст.13 Закону №1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою(працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи(не менше 20 років) та вік(55 років). Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до Положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день(наприклад як визначено п. «а», «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у ст.13 цього Закону, до осіб, які заявляють про право на пенсії за п. «є» ст.13 зазначеного Закону, не мають застосовуватися, оскільки зазначена правова норма не пов»язує визначення тривалості пільгового стажу робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, залежно від ритмічності роботи виробництва.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

Частиною 2 ст. 181 КЗпП України передбачено, що відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Тобто, до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. При цьому сама назва правової конструкції «відпустка» виключає будь-який запис в трудову книжку, тому період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію на пільгових умовах. Водночас виключається можливість зменшення тривалості трудового, в тому числі пільгового стажу, у зв»язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов»язків.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» №04/262 від 21.07.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ «ТО «Текстерно» в період з 12.07.1979 року до 22.12.2003 року і виконувала роботи по обслуговуванню ткацьких верстатів в бавовняному виробництві за професією ткач, сумарна тривалість пільгового стажу ОСОБА_1 становить 16 років 6 місяців 19 днів.

Як встановлено судом, у пільговий стаж роботи позивача, вказаний у довідці №04/262, не включено періоди перебування у відпусках по догляду за дітьми до досягнення відповідного віку, а саме: з 09.01.1995 року по 04.11.1997 року по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку (підстава-наказ №02-ос від 26.01.1995 року та з 05.11.1997 року по 04.11.1998 року по догляду за дитиною віком до 6-ти років(підстава-наказ №139-ос від 11.11.1997 року), які відповідно до норм законодавства, що діяло у період до 01 січня 2004 року в повному обсязі зараховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, а також до загального стажу роботи.

Крім цього, період роботи позивача обчислено з урахуванням укладеного між адміністрацією ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» та профспілковим комітетом колективного договору, згідно з яким визначено застосування режиму скороченого робочого тижня, місяця, виходячи із наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції.

Проте, суд не бере до уваги посилання третьої особи на те, що з починаючи з 1992 року ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» працювало неритмічно та згідно з укладеним колективним договором між адміністрацією та профспілковим комітетом застосовувався режим скороченого робочого часу( тижня, місяця) та підсумований облік робочого часу виходячи із наявності сировини та реалізації готової продукції, а тому до пільгового стажу зараховується лише період роботи за фактично відпрацьований стаж згідно з представленою уточнюючою довідкою, оскільки відсутні як нормативна база, так і належні докази на підтвердження цих фактів, зокрема застосування режиму скороченого робочого часу(тижня, місяця) в період роботи позивача у цеху, в якому вона працювала.

Також суд зазначає, що з уточнюючої довідки ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» №04/262 від 21.07.2017 року неможливо встановити, яким чином визначено сумарний стаж роботи позивача при повному робочому тижні.

У відповідності до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» №1078-IV від 09.07.2003 року страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимого цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії є органи Пенсійного фонду України, а не ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно», а тому уточнюючі довідки підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу повинні прийматися лише у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні відомості про трудовий стаж.

Як вбачається із записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працювала у ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» у період з 12.07.1979 року по 22.12.2003 року, тобто її спеціальний стаж становить 24 роки 5 місяців 22 дні.

Трудова книжка позивача оформлена належним чином, записи у ній мають усі необхідні реквізити, що відповідачем не заперечується. Інформація про роботу у неповний робочий день чи за сумісництвом у трудовій книжці відсутня.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 досягла віку, який є можливим для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в період з 12.07.1979 року до 22.12.2003 року працювала у ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно» і відповідними записами у трудовій книжці позивача підтверджується наявність у позивача необхідного стажу роботи на посаді ткалі, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зазначений період перебувала у відпустках по догляду за дітьми, який законодавством відноситься до пільгового стажу, з метою забезпечення ефективного засобу правового захисту, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом скасування рішення комісії Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань пов»язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оформленого протоколом №62 від 06.10.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов»язавши Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 11.07.2017 року.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, право компенсування судових витрат, понесених стороною на користь якої ухвалено рішення, визначене ч.1 ст.139 КАС України, тому суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 640,00 грн. слід компенсувати останній за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Керуючись ч.1 ст.46 Конституції України, п.«є» ст.13, ст.ст.56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.181 КЗпП України, ст.ст.2, 5, 20,72-77,139, 243-246, 250, 255, 293,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення комісії Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов»язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оформлене протоколом №62 від 06.10.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області(46001, вул. Руська,17 м. Тернопіль, ) призначити ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 11 липня 2017 року.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. - відшкодувати ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (46001, вул.Руська, 17, м.Тернопіль, ).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич