Справа № 280/4834/18
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 грудня 2018 року Справа № 280/4834/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., при секретарі Серебрянниковій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу за правилами спрощеного провадження

За позовною заявою ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1)

до відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича (69035, АДРЕСА_2)

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.32, корд )

про визнання протиправними та скасування постанов від 01.11.2018 ВП №57564973 про стягнення з боржника основної винагороди та постанови від 31.10.2018 ВП №57564973 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221364,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича (далі по тексту - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 01.11.2018 по ВП №57564973 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221634,80 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 31.10.2018 про відкриття виконавчого провадження №57564973 в частині стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221634,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, стягнення з нього основної винагороди є неможливим, оскільки відповідачем у примусовому порядку в рамках виконавчих проваджень № 55616545 та № 55617236 фактично стягнуто було 349 753 грн. 63 коп., тоді як стягненню підлягала заборгованість у сумі 2 522 530 грн. 16 коп. Зазначив, що відповідачем протиправно було здійснено розрахунок основної винагороди, виходячи із загальної суми, що підлягала стягненню з позивача за виконавчим документом.

Ухвалою суду від 15.11.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В межах встановленого строку позивачем виконані вимоги ухвали суду від 15.11.2018, в результаті чого позовна заява приведена у відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 КАС України.

Ухвалою суду від 28.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/4834/18. Судове засідання по справі призначено на 06 грудня 2018 року о 12 год. 00 хв.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному з 05.12.2018 по 10.12.2018, розгляд справи було перенесено на 13.12.2018 о 17 год. 00 хв.

Відповідачу встановлено дводенний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження була отримана відповідачем електронною поштою, про що свідчить лист підтвердження про отримання (а.с.110).

Через канцелярію суду (вх. №39136) відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач проти позову заперечує у повному обсязі, просить суд у задоволенні відмовити.

Через канцелярію суду (вх. №39483) від третьої особи надійшли пояснення на відзив, в якому третя особа просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви на підставі додержання відповідачем норм Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання 13.12.2018 представник позивача, відповідача, третьої особи не прибули. Про причину неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце судового розгляду учасників справи було повідомлено у порядку, визначеному ст. 268 КАС України, про відкриття провадження у справі та про дату, час і місце судового розгляду.

Через канцелярію суду (вх. №41036) представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Через канцелярію суду (вх. №4834) відповідач подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти задоволення позовних вимог заперечує.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

31.10.2018 до відповідача від АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №332/1210/16-ц виданим 08.10.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1336537,56 доларів США за кредитним договором №021111-КЛВ від 02.11.2011.

31.01.2018 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57564973 стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 221634,80 грн. Також пунктом 3 вказаної постанови стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 221634,80 грн.

Крім того, 01.11.2018 відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця ВП №57564973 в сумі 221364,80 грн. Вказані постанови направлені позивачу із рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, отримані позивачем 08.11.2018.

Позивач вважає такі постанови такими, що винесені протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року. Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 19 Закону №1404 передбачено право вибору стягувача щодо пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 вказаного Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1404 у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною третьою статті 45 Закону №1404 передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

В свою чергу, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 31 Закону №1403, за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На виконання статей 13 та 31 Закону №1403 постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 19 Порядку, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм можна зробити висновок, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру вже після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону №1403 та пункту 19 Порядку, оскільки приватний виконавець зобов'язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми. Системний аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення основної винагороди приватного виконавця є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Крім того, законодавець чітко визначив, що основна винагорода приватного виконавця стягується з фактично стягнутої суми; розмір основної винагороди приватного виконавця вираховується також з фактично стягнутої суми.

Також необхідно врахувати, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою за вчинення ним заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до фактичного виконання рішення. При стягненні основної винагороди приватного без реального стягнення суми боргу з боржника, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми основної винагороди або ж стягнення її без реального виконання рішення суду, що має місце у даному випадку.

Апеляційним судом Запорізької області 22.05.2018 по справі № 332/1210/16 була винесена постанова про звернення стягнення за договором застави на предмет застави, що на теперішній час розгляду справи у суді апеляційній інстанції належать ОСОБА_1, а саме вантажні транспортні засоби у кількості 15 шт. 17.07.2018 була прийнята додаткова постанова по справі № 332/1210/16, якою доповнили резолютивну частину постанови від 22.05.2018 зазначенням про те, що стягнення на предмет застави допускається в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1 336 537,56 доларів США за кредитним договором № 021111-КЛВ від 02.11.2011, шляхом продажу вказаного майна з публічних торгів зі встановленням початкової вартості майна в розмірі 2 216 348,00 гривень.

31.10.2018 відповідачем за заявою стягувача АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57564973.Крім того відповідачем була винесена постанова № 57564973 від 01.11.2018 про стягнення з боржника основної суми винагороди.

Судом була встановлена початкова вартість майна, що підлягає стягненню, в розмірі 2 216 348,00 гривень, яка у процесі проведення публічних торгів значно зменшиться. Сума винагороди, яку постановлено стягнути приватним виконавцем у сумі 221 634,80 грн. розрахована передчасно у розмірі набагато більшому ніж фактично буде стягнута вартість предмету застави (вантажних транспортних засобів у кількості 15 одиниць) шляхом продажу майна з публічних торгів. Тож фактичне виконання стягнення транспортних засобів шляхом продажу з публічних торгів відбудеться на зовсім іншу суму, що призведе до значної передплати основної винагороди приватного виконавця та порушення моїх прав як Боржника.

Згідно частин 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 р. № 1403-VIII» (далі Закон № 1403-VIII), основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Проте у випадку зазначеного примусового виконання, стягується не конкретно встановлена судом сума заборгованості, а майно (транспортні засоби), що підлягають реалізації з публічних торгів, тобто неможливо стягувати вказану винагороду одночасно зі стягненням транспортних засобів шляхом продажу.

В той же час, частиною 5 ст. 31 Закону № 1403-VIII встановлено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Тобто можна вважати, що законодавець передбачив можливість часткового стягнення суми заборгованості від чого і поставив у залежність остаточну винагороду приватного виконавця.

Наведене свідчить, що фактичного стягнення суми коштів у повному обсязі за виконавчим документом не відбулося. Відповідач не забезпечив стягнення майна шляхом продажу, при цьому з суми початкової ціни цього ж майна вже було постановлено стягнути основну винагороду у відповідному завищеному! розмірі, отже, вважаю що, винесена Приватним виконавцем Сколибог О.С. постанова за виконавчим провадженням №57564973 від 01.11.2018 про стягнення з боржника основної винагороди та Постанова за виконавчим провадженням № 57564973 від 31.10.2018 в частині стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 221634,80 гривня є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 14.11.2018 №П123/7139724/1 та 2216,34 грн., що підтверджується квитанцією №П123/7171621/1 від 22.11.2018.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича (69035, АДРЕСА_2), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, корд ) про визнання протиправними та скасування постанов від 01.11.2018 виконавче провадження №57564973 про стягнення з боржника основної винагороди та постанови від 31.10.2018 виконавче провадження №57564973 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221364,80 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича від 31.10.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57564973 в частині стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221 634,80 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича від 01.11.2018 по виконавчому провадженню № 57564973 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 221 634,80 гривень.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича (69035, АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) судові витрати в сумі 2921 (дві тисячі дев'ятсот двадцять одна) грн. 14 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог статтей 270, 272 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повний текст судового рішення складено та підписане суддею 13.12.2018.

Суддя Р.В.Сацький