Справа № 2а-0870/2612/11
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №2а-0870/2612/11

адміністративне провадження №К/9901/5644/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2011 (головуючий суддя Стрельнікова Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 (головуючий суддя Проценко О.А., судді: Дурасов Ю.В., Туркіна Л.П.)

у справі за позовом Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ДП "Бердянський морський торгівельний порт" звернулося до адміністративного суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень:

від 04.11.2010 №/0 на суму 10060,00грн., №/0 на суму 451757,38грн., №/0 на суму 1970129,90грн.;

від 19.08.2010 №/1 на суму 89,69грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2011, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2012, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2013 ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2012 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2011, якою позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі податковий орган просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, оскільки не враховано норми пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», вимог пункту 1.6 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. Відповідач вказує, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється. Крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Черговість погашення податкового боргу визначається законом та Податковим кодексом України, а не податковим органом чи платником.

В свою чергу, позивачем подані заперечення на касаційну скаргу, згідно яких ДП "Бердянський морський торгівельний порт" вважає, що оскаржувані рішення судами попередніх інстанцій винесені відповідно до вимог законодавства, об'єктивно, з урахуванням усіх обставин справи. Позивач вважає, що факт неузгодженого податкового зобов'язання встановлено судовими рішеннями першої, апеляційної та касаційної інстанцій. На переконання позивача, останній не мав податкового боргу, а отже у податкового органу не було правових підстав для направлення податкової вимоги. Крім того, Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійного визначеного платником податків.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 попередній розгляд справи призначено на 11.12.2018.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі акту документальної перевірки ДП «Бердянський морський торгівельний порт» від 21.10.2005 №203/23-221/01125761 Бердянською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.11.2005 №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1728548,94грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1594810,86грн.

Позивачем оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. За результатами оскарження податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 11.04.2006 №/2 та від 03.07.2006 №/3, якими визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3191485,23грн.

Постановою господарського суду Запорізької області податкові повідомлення-рішення від 11.04.2006 №/2, від 03.07.2006 №/3 визнані протиправними та скасовані в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 59380,30грн., 30626грн. застосованих штрафних санкцій.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 08.12.2006 податкові повідомлення-рішення від 11.04.2006 №/2 та від 03.07.2006 №/3 визнані протиправними та скасовані повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.03.2009 постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 08.12.2006 скасовано, а постанову господарського суду Запорізької області від 01.09.2006 залишено в силі.

Так, за результатами проведеної Бердянською ОДПІ документальної невиїзної перевірки ДП «Бердянський морський торгівельний порт» з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету складено акт від 12.08.2010 №/01125761.

У акті перевірки встановлено, що ДП «Бердянський морський торгівельний порт», починаючи з 23.03.2009 не сплачувало донараховану за актом документальної перевірки суму 3101478,87грн., яка після прийняття судового рішення на користь податкового органу вважається узгодженою. У додатку до акту перевірки зазначається про застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій.

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

19.08.2010 на підставі акту перевірки Бердянською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення із застосування штрафних санкцій: №/0 на суму 1970129,90грн. (50% від суми зобов'язання), №/0 на суму 451757,38грн. (20%), №/0 на 10060,00грн. (10%) за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств.

За результатами адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишено без змін та збільшено суму штрафних санкцій, прийнято та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення від 04.11.2010 №/1. Спірні правовідносини у справі регулювалися Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон №2181), який був чинний на час їх виникнення.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону №2181 визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно частини другої підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону №2181 при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно положень пункту 7.7 статті 7 цього Закону податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Як встановлено підпунктом 17.1.7 пунктом 17.1 статті 17 Закону №2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу, при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що норми вказаного Закону не встановлюють права податкового органу на зміну призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податків у платіжному дорученні на сплату податкових зобов'язань по податку на додану вартість, та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період. Суд касаційної інстанції погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що таке право податкового органу не передбачено іншими нормами законів з питань оподаткування.

Як з'ясовано судами та вбачається з матеріалів справи, згідно з актом перевірки від 12.08.2010 № /01125761, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, податковим органом встановлено лише порушення у вигляді несплати з 29.03.2009 донарахованої за актом документальної перевірки суми 3101478,87 грн., яка після прийняття судового рішення (в акті перевірки при цьому не зазначено, якого саме судового рішення) вважається узгодженою.

Касаційний суд вважає правомірним висновок судів попередніх інстанцій, що після розгляду судом справи по суті та винесення судового рішення податкове зобов'язання вважається узгодженим. Законодавством не передбачено необхідності та процедури винесення податковим органом додаткових повідомлень-рішень та надсилання їх платникам податків під час процедури оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку. Для узгодження визначених податковим органом сум податкових зобов'язань є достатнім розгляд судом справи по суті та винесення рішення, яким підтверджено правомірність здійснених нарахувань.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваних рішень, у зв'язку з чим суди правильно вирішили, що такі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду