Справа № 243/3517/17
Суддя: Старовецький В. І.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/3/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Слов'янськ

Словўянський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Старовецького В.І.

за участю:

секретаря судового засідання Каліух К.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи -ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Слов'янське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Слов'янське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною та скасування постанови. Свої вимоги обґрунтувавши тим, що 27 грудня 2012 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області в адміністративній справі № 2-а/544/312/12 було винесено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську та ОСОБА_7 районі Донецької області та зобовязано УПФУ в м. Словянську та ОСОБА_7 районі здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно архівної довідки від 11.01.2012 р. № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року.

Постановою державного виконавця від 26.04.2013 року було відкрито виконавче провадження за № 37764452 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а/544/312, виданого 24.04.2013 року Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення боржнику судом не надавались, ухвала про зміну порядку виконання рішення судом не виносилась, підстави для зупинення чи закінчення виконання або відкладення виконавчих дій за даним провадженням не виникали.

Позивач вказує, що до цього часу вищезазначену постанову суду від 27 грудня 2012 року в частині стягнення присуджених ОСОБА_6 грошових коштів не виконано, належні ОСОБА_6 до виплати грошові суми не сплачено.

Однак незважаючи на зазначені обставини, 17 січня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 37764452, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а/544/312, виданого 24.04.2013 року Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Позивач вважає, що вищезазначену постанову винесено державним виконавцем в порушення ст. 49 ч. 1 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІУ, оскільки фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до цього часу не відбулося,і юридичні наслідки, передбачені резолютивною частиною постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2012 року в адміністративній справі № 2- а/544/312/12, так і не настали.

Внаслідок чого зазначає, що прийняте відповідачем рішення про закінчення виконавчого провадження є безпідставним та неправомірним.

У зв'язку з чим позивач просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17 січня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 37764452 з виконання постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2012 року в адміністративній справі № 2-а/544/312/12 про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м.Словянську і ОСОБА_7 районі Донецької області до перерахунку та виплати належної ОСОБА_6 пенсії згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року.

Позивач ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, навів доводи, аналогічні викладеним у позові, просив суд їх задовольнити.

Від ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та за участі його представника ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю підстав, зазначивши, що державним виконавцем на підставі наданих 13.06.2013 року та 07.08.2013 року боржником - ОСОБА_7 обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області підтверджуючих доказів про виконання рішення суду було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 37764452 згідно п.8 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме у зв'язку із повним належним виконанням рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27 грудня 2012 року.

Представники третьої особи - ОСОБА_7 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо вимог позивача, вказавши, що Управлінням згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2012 року ОСОБА_6 зроблено перерахунок пенсії за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року згідно довідки про заробітну плату від 11.01.2012 року № 13. Після чого Управлінням до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції був направлений лист № 12072/05 від 13.06.2013 року з повідомленням про перерахунок пенсії ОСОБА_6, згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13 з виплатою на липень 2013 року.

Вислухавши в судовому засіданні позивача, представника відповідача та представників третьої особи, вивчивши, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КАС України із змінами внесеними на підставі ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до КАС України.

Так відповідно до п.10 ч.1 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов?язковими для виконання на всій території України. Принцип обов?язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов?язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Як встановлено ч.ч.2,3 ст.14 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року), постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст. 255 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року), постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов?язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Так матеріалами справи достовірно встановлено, що постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2013 року - зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року.

25.04.2013 року на адресу відділу ДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції надійшла заява ОСОБА_6 про прийняття на виконання виконавчого листа № 2-а/544/312/12 виданого 24.04.2013 року Слов'янським міськрайонним судом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року.

Постановою заступника начальника ВДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції від 26.04.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 37764452 з виконання виконавчого листа № 2-а/544/312/12 виданого 24.04.2013 року Слов'янським міськрайонним судом. (а.с. 20)

Листом № 16308/05 від 12.08.2013 року УПФУ в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі повідомило ВДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції про виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27.12.2012 року, щодо перерахунку ОСОБА_6 пенсії по довідці заробітної плати № 13 від 11.01.2012 року (а.с. 16, 40)

Листом № 12072/05 від 13.06.2013 року Управління ПФУ в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі повідомило ВДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції про перерахунок пенсії ОСОБА_6 згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13. (а.с. 17)

Листом № 16583 від 14.08.2013 року УПФУ в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі додатково повідомило ВДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції про виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27.12.2012 року № 2-а/544/312/12 про перерахунок пенсії ОСОБА_6 по довідці заробітної плати № 13 від 11.01.2012 року. (а.с. 18-19)

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) - виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У зв'язку з чим, а саме у зв'язку із наданням Управлінням Пенсійного фонду України відомостей у вигляді інформаційних листів, щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення Словянського міськрайонного суду від 27.12.2012 року, відповідно до виконавчого документа, постановою головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_7 міськрайонного управління юстиції від 17.01.2014 року - виконавче провадження ВП № 37764452 було закінчене.(а.с. 21)

Однак разом з тим, під час судового провадження достовірно було встановлено на підставі листа ОСОБА_7 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29231/04 від 08.11.2018 року, що заборгованість за рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2012 року за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року ОСОБА_6 Нурбала-огли у сумі 365 грн. 37 коп., була перерахована на розрахунковий рахунок в АТ "Ощадбанк" лише у грудні 2015 року. (а.с. 213)

Згідно довідки від 01.11.2018 року за вих. № 28519/04 ОСОБА_7 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що заборгованість по рішенню Словянського міськрайонного суду від 27.12.2012 року за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року у сумі 365 грн. 37 коп. була виплачена ОСОБА_6 на розрахунковий рахунок № 9559 АТ «Ощадбанк» лише 18.12.2015 року. (а.с. 203).

З огляду вищезазначені обставини суд зазначає, що згідно положень ч.1,2,5 ст. 45 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум. Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

Доказів виконання вказаних вище вимог ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року) представник відповідача суду не надав, відомості про здійснення зарахування належних ОСОБА_6 сум на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби відсутні.

Аналіз встановлених вище фактичних обставин у справі доводить перед судом, що державним виконавцем 17.01.2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 37764452, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а/544/312, виданого 24.04.2013 року Словянським міськрайонним судом Донецької області - з порушення чинного на той момент законодавства щодо виконання рішення суду.

Крім того встановлено факт, що УПФУ в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі не в повному обсязі виконало рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27.12.2012 року, щодо здійснити перерахунку та виплату позивачу пенсії згідно архівної довідки від 11.01.2012 р. № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року.

Суд також зазначає, що оскільки позивач під час судового розгляду справи неодноразово наполягав не тільки на факті не повного виконання рішення суду від 27.12.2012 року, а й на тому факті що нараховані йому суми не відповідають дійсним розрахункам на підставі архівної довідки, то для усунення розбіжностей між поясненнями позивача та фактичними доказами по справі судом було призначено судово - бухгалтерську експертизу.

Як вбачається з тексту експертизи - дослідження проведено методом документальної перевірки та порівняння відповідно до експертної методики за реєстраційним кодом 11.0.08 «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз».

Згідно висновку судово - бухгалтерської експертизи розмір пенсії ОСОБА_6 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року, згідно Постанови суду та у відповідності до умов архівної довідки від 11.01.2012 року № 13, обчислено в розмірі 12 617, 41 грн., а саме:

З 17.03.2012 по 30.09.2012 936.49 грн.,

З 01.04.2012 року 1945,02 грн.

З 01.05.2012 року 1945,02 грн.

З 01.06.2012 року 1945,02 грн.

З 01.07.2012 року 1948,62 грн.

З 01.08.2012 року 1948,62 грн.

З 01.09.2012 року 1948,62 грн.

Відповідно до Розпоряджень № 196257 від 1806.2013 року; № 873039 від 24.11.2015 року та № 873039 від 26.11.2015 року Управління Пенсійного фонду України в

Донецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_6 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року згідно постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2012 року та у відповідності до умов архівної довідки від 11.01.2012 року № 13, але при розрахунку розміру основної пенсії мається арифметична різниця з розрахунком експертів - в сумі 0, 56 грн.

Різниця в розрахунках пенсії між даними експертів - економістів та Розпорядженнями № 196257 від 1806.2013 року; № 873039 від 24.11.2015 року та № 873039 від 26.11.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року складає 0, 56 грн. і виникла ймовірно за рахунок округлення при проведенні арифметичних розрахунків.

Суд приймає до уваги висновок експертизи як належний доказ, оскільки експертиза проведена кваліфікованими судовими експертами за спеціальностями: «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств та організацій», «Дослідження документів фінансово-кредитних операцій", та яких було попереджено про кримінальну відповідальність.

За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов'язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З системного аналізу чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач під час примусового виконання виконавчого листа № 2-а/544/312 виданого 24.04.2013 року Слов'янським міськрайонним судом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та ОСОБА_7 районі Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 згідно архівної довідки від 11.01.2012 року № 13 за період з 17.03.2012 року по 30.09.2012 року та при винесенні постанови від 17.01.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 37764452 - діяв з порушенням порядку та способу, що були визначені чинним на той момент законодавством України у сфері виконавчого провадження щодо виконання рішення суду.

Отже, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду не доведено правомірність своїх дій, які оскаржуються з боку позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно чинного законодавства - виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а тому судові витрати, повязані з розглядом позову щодо дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби, підлягають розподілу відповідно до вимог процесуального закону.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на проведення судової експертизи в сумі 7920 грн. 06 коп. надано квитанцію № НОМЕР_1 від 16.04.2018 року.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України; ст.ст.14, 255 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року); ст.ст. 9, 73-77, 86, 139, 241-246,287 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній до 05.01.2017 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Слов'янське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17 січня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 37764452 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/544/312 виданого 24.04.2013 року Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Словянськ, вул. Добровольського, 2, ) на користь Державного бюджету України судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_7 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Словянськ, вул. Добровольського, 2, ) на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 витрати по оплаті судово - економічної експертизи в сумі 7920 грн. 06 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8