Справа № 303/2776/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1908/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС,

на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року (суддя Довжанин В.М., час ухвалення 09:38, місце ухвалення м.Мукачево, дата складання повного тексту 01.06.2018 року),

в адміністративній справі №303/2776/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС,

про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №1531/30500/18 від 11.04.2018 року про визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн..

Відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2018 року задоволено позов. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №1531/30500/18 від 11.04.2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 01.06.2018 року не погодився відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норми матеріального права, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС було встановлено, що 27.02.2017 року о 15 год. 29 хв. через п/п «Косино-Барабаш» ОСОБА_1 митниці ДФС, гр. України ОСОБА_2, було ввезено легковий автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», VIN: ТМВРВ16Y3Y3032737, реєстраційний номерний знак Словаччини КЕ102ІR. Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, ДФС України було зясовано, що даний транспортний засіб слідував в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на митну територію України. Станом на 22.03.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться. Таким чином, гр. ОСОБА_2 порушив митні правила, передбачені ч.3 ст.481 МК України, у звязку з чим відносно нього 22.03.2018 р. було складено протокол №1531/30500/18, а 11.04.2018 року у даній справі винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності й накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн.. Також звертає увагу апелянт на те, що автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», VIN: ТМВРВ16Y3Y3032737 у період з 15.02.2018 року по 24.03.2018 року перебував на ремонті у звязку з поломкою МКПП, внаслідок звичайної експлуатації, а не внаслідок аварії чи обставин непереборної сили. Наведені обставини виключають можливість застосування відносно ОСОБА_2 положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 01.06.2018 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскарженою постановою в справі про порушення митних правил №1531/30500/18 від 11.04.2018 року визнано позивача ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с. 16).

Вказана постанова від 11.04.2018 року винесена за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №1531/30500/18 від 22.03.2018 року та матеріалів справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.481 МК України (а.с. 11-14).

Із змісту вказаних матеріалів справи про порушення ОСОБА_2 митних правил видно, що позивача визнано винним в тому, що він 27.02.2017 року о 15 год. 29 хв. через п/п «Косино-Барабаш» ОСОБА_1 митниці ДФС ввіз легковий автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», VIN: ТМВРВ16Y3Y3032737, реєстраційний номерний знак Словаччини КЕ102ІR, який слідував в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на митну територію України. Станом на 22.03.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться. Таким чином, гр. ОСОБА_2 перевищив встановлений термін тимчасового ввезення транспортного засобу, чим порушив ч.3 ст. 481 МК України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.3 ст.481 МК України, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч. 5 ст. 380 МК України).

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування (ч.6 ст.380 МК України).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується і визнається учасниками справи, що позивачем 27.02.2017 року ввезено через п/п «Косино-Барабаш» ОСОБА_1 митниці ДФС в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на митну територію України легковий автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», VIN: ТМВРВ16Y3Y3032737, реєстраційний номерний знак Словаччини КЕ102ІR.

Станом на 22.03.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не був.

Колегія суддів враховує, що згідно з ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. №657, встановлено, що аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно вищезазначеного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Суд першої інстанції свої висновки про відсутність в діях позивача ознак порушення вимог ч.3 ст.481 МК України обґрунтував тим, що позивач ОСОБА_2 не зміг вивезти у визначений законодавством термін транспортний засіб «SKODA FABIA», реєстраційний номерний знак Словаччини КЕ102ІR внаслідок ДТП, яке мало місце 15.02.2018 року, через що автомобіль було евакуйовано на станцію автосервісу для ремонту.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.

Так, згідно довідки ПП ОСОБА_4 від 24.03.2018 р. №055, розглядуваний автомобіль «SKODA FABIA» знаходився на сервісному центрі в період з 15.02.2018 р. по 24.03.2018 р. у звязку із пошкодженням МКПП (а.с. 19).

Зміст вказаної вище довідки щодо ремонту ТЗ не містить інформації про те, що ремонт ТЗ «SKODA FABIA» був вимушеним чи зумовлений наслідком аварії або дії обставин непереборної сили.

З врахуванням наведених вище фактичних обставин справи являються необґрунтованими доводи позивача та висновки суду першої інстанції про те, що факт ремонту МКПП автомобіля «SKODA FABIA» є обставиною, яка виключає наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.495 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст.523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі (ст.524 МК України).

Справа про порушення митних правил розглядається у пятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи (ст.525 МК України).

Статтею 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що оскаржена позивачем постанова ОСОБА_1 митниці ДФС №1531/30500/18 від 11.04.2018 року винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Адміністративне стягнення у виді 17000 грн. штрафу накладено в межах санкції частини 3 статті 481 МК України.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 01.06.2018 р. слід скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС задоволити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року в адміністративній справі №303/2776/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_5