Справа № 2-а -73/10/1512
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2010-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-а-73/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В., при секретарі Ганеві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі міста Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною та стягнення невиплаченої державної соціальної допомоги, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом посилаючись на те, що вона народилась 28 серпня 1942 року, є «дитиною війни» та в силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної державної допомоги, яка становить 30% від мінімальної пенсії за віком. Оскільки вимоги Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не виконані, а її звернення до відповідача про збільшення пенсії за 2006 - 2008 роки залишено без задоволення, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі міста Одеси на її користь з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року суму 3.900 гривень, а також невиплачену державну соціальну допомогу за 2009 рік.

18 січня 2010 року позивачка надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, але надала суду заперечення на позов з проханням розглядати справу у її відсутності з урахуванням наданих заперечень.

Відповідно до ч. З ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 1942 року народилась позивачка ОСОБА_1, як вбачається з паспорту ОСОБА_1 (а. с. № 7).

У нинішній чи.с Свс рчкова М.П. є пенсіонером за віком, має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням №111812, яке видано УПСЗН Київської районної адміністрації Одеської міської ради ( а. с. № 6).

Позивачка у листопаді 2009 року звернулась до ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі міста Одеси з заявою щодо виплати підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195- IV, оскільки з 1 січня 2006 року її щомісячна пенсія, відповідно до вказаного закону України повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Однак листом ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі міста Одеси від 30 листопада 2009 року № 4439 /С-2 їй було роз'яснено, що виплата підвищення до пенсії за віком дітям війни за 2006 та 2007 роки не здійснюється, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» була призупинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на 2007 рік Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а виплата підвищення до пенсії передбачалась лише тим дітям війни, які визнані інвалідами.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано, що положення ст. 71, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не відповідають Конституції України.

З 1 січня 2008 року п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, передбаченої для учасникір війни. Оскільки учасникам війни за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з змінами) пенсії підвищуються на 10 % від прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб - розмір підвищення дітям війни складає 10% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. У зв'язку з цим, відповідач розпочав виплату підвищення до пенсії позивачці з 1 січня 2008 року, як дитині війни (а. с. № 8).

18 листопада 2004 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років (яка народжена у період з 03 вересня 1927 року по 02 вересня 1945 року).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка ОСОБА_1. має право на державну соціальну допомогу, зокрема на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

На підставі ч. 1 п. 1, 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Згідно ст. 110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік " від 20.12.2005 року встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни запроваджуються у 2006 році поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Статтею 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" передбачено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни " виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 встановлено, що положення ст. ст. 71 та 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік " не відповідають Конституції України.

Відповідно до п. 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік " та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " і дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 встановлено, що положення пунктів 36-100 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 28.12.2007 року, в тому числі п. 41 визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Суд вважає безпідставним адміністративний позов позивачки в частині стягнення не сплаченої соціальної допомоги за 2006 рік і погоджується з запереченнями представника відповідача відносно того, що Рішення Конституційного суду України від 9.07.2007 року № 6- рп/2007 застосовується тільки до положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік " і не може бути застосованим до положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо не вмотивованості вимог позивачки про стягнення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " від 18.05.2004 року за 2007 рік та 2008 рік включно, оскільки положення „Про Державний бюджет України на 2007 рік ", якими обмежено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційними.

Також, Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 встановлено, що положення пунктів 36-100 розділу II „Про Державний бюджет України на 2008 рік», внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 28.12.2007 року, в тому числі п. 41 визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, на яку посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень щодо виплати позивачці державної соціальної допомоги у 2008 році в обмеженому розмірі, також не може бути взята до уваги, оскільки Постанову засновано на п. 41 „Про Державний бюджет України на 2008 рік ", внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 28.12.2007 року, який вже на час прийняття Постанови № 530, було визнано неконституційним Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Суд не погоджується з запереченнями представника відповідача про те, що позивачкою пропущено строк позовної давності звернення до суду, який становить один рік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, оскільки суд виходить з того, що відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а також для захисту прав свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

По даній справі суд застосовує положення ст. 46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати здійснюється згідно з законом.

Кабінет Міністрів України не визначив порядок виплати 30 % надбавки до пенсії дітям війни, тобто ці пільги фактично запровадженні не були, а тому вимоги позивачки щодо стягнення у 2006 році не можуть підлягати задоволенню. Крім того, оскільки з ухваленням Конституційним Судом України рішень про визнання неконституційними положень Законів України «Про Державний бюджет України» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ці норми втратять чинність і не підлягають застосуванню, то суд не має права зобов'язувати відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі міста Одеси здійснити нарахування соціальних виплат позивачу за весь 2007 рік та за весь 2008 рік.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України від 19.01.2006 року внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено п. 17 ст. 77, а ст. 110 викладена в іншій редакції, зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.2006 року, а ст. 6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, право позивача на підвищену пенсію є обґрунтованим лише з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, тобто з часу визнання неконституційним положення відповідної статті Закону про «Державний бюджет України на 2007 рік».

Подібні відносини склалися і у 2008 році, оскільки зміни до ст. 6 Закону, що внесені п. 41 розділу 2 Закону України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Відносно невиплати позивачці ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги за 2009 рік, судом встановлено, що рішення на 2009 рік Конституційним Судом України не приймалось.

Суд вважає, що якщо однин раз положення закону чи підзаконного нормативного акту було визнано незаконним, то немає потреби в наступному визнанні того ж самого положення незаконним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9, оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії не може братися до уваги, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань, покладених на управління законодавством.

Згідно до ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії " від 05.10.2000 року № 2017-Ш мінімальний розмір пенсії за віком не може бути нижнє прожиткового мінімуму, встановленого законом, а ч. 2 зазначеного Закону передбачено, що розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно законами України.

У відповідності із ст. 1 Закону України „Про обов'язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 року № 1058-1V розмір мінімальної пенсії за віком, як державної соціальної гарантії, визначається цим Законом і відповідними Законами України „Про державний бюджет " на відповідні роки.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

Тому, суд при задоволенні частини позовної заяви про стягнення на користь позивача з відповідача невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " від 18.05.2004 року стягує невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При розрахунку розміру несплаченої надбавки позивачці за 2007 рік, суд враховує положення ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абз.1, ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз.5, ч.І цієї статті, збільшений на 1% : 9 липня 2007 року - 30 вересня 2007 року - 406 грн.+1% (4,06) грн. = 410,06 грн. ; 1 жовтня 2007 року - 31.12.2007 року-411 грн.+1%( 4,11) =415,11 грн.

Суд виходить з того, що надбавка складає: за 22 дні липня 2007 року - 87,30 грн.; з 1.08.2007 року до 30.09.2007 року із розрахунку - 410,06 грн. х 30% = 123,02 грн. на місяць х 2 місяців = 246,04 грн.; з 01.10.2007 року до 31.12.2007 року із розрахунку - 415,11 грн. х 30% = 124,53 грн. на місяць х 3 місяці = 373,60 грн., що взагалі за 2007 рік становить 706 гривень 94 копійки.

За 2008 рік доплати позивачці складають з урахуванням, що відповідачем сплачувались надбавки дітям війни - 47,00 грн. з 1 січня 2008 року; 48,10 грн. з 1 квітня 2008 року; 48,20 грн. з 1 липня 2008 року; 49,80 грн. з 1 жовтня 2008 року.

Таким чином, за 9 днів травня 2008 року - 41,89 грн., однак позивачка отримала 48,10 грн., тому за даний період нарахувань не передбачається; за червень 2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 481,00 грн. х 30% = 144,30 грн.; з Ілипня 2008 року до 30 вересня

2008року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 482,00 грн. х 30% = 144,60 грн. на місяць х 3 місяці = 433,80 грн.; з 1 жовтня 2008 року до 31 грудня 2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 498,00 грн. х 30% = 149,40 грн. на місяць х 3 місяці = 448,20 грн. і всього за 2008 рік надбавка складає 1026,30 грн., з урахуванням частково виплачених позивачці коштів у розмірі 579, 30 грн., стягненню з відповідача на користь позивачки за 2008 рік підлягає (1026,30 -579,30 = 447) 447 грн.

Одночасно, судом встановлено, що за 2009 рік позивачка частково отримувала державну соціальну допомогу .

За 2009 рік доплати позивачці складають з урахуванням, що відповідачем сплачувались надбавки дітям війни - 49,80 грн. з 1 січня 2009 року, таким чином позивачка ОСОБА_1ГІ. у

2009році отримала від відповідача ( 49, 80 помножити на 12 місяців = 597 гривень 60 копійок) 597 гривень 60 копійок.

Оскільки мінімальна пенсія за віком - 498,00 грн. х 30% = 149,40 грн. на місяць помножити 12 місяців 2009 року = 1.792 грн. 80 коп., таким чином за 2009 рік надбавка складає 1.792 грн. 80 коп., з урахуванням частково виплачених позивачці коштів в 2009 році у розмірі 597, 60 грн., стягненню з відповідача на користь позивачки за 2009 рік підлягає (1.792,80 - 597,60 = ) 1.195 грн. 20 коп.

Таким чином, суд вважає, що невиплачена сума державної соціальної допомоги за 2009 рік ОСОБА_1ГІ. складає 1195 гривень 20 копійок і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що сума невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2007, 2008, 2009 роки складає (706,94 + 447 + 1.195,20 - 2.349,14 ) 2.349 гривень 14 копійок.

В іншій частині адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 17, 19, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " від 18.05.2004 року, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 року, ст. 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії ", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду Київського району міста Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною та стягнення невиплаченої державної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у виплаті державної соціальної допомоги ОСОБА_2 пенсійного фонду Київського району міста Одеси.

Стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 10.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 23.05.2008 року по 31.12.2008 року, невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2009 рік у розмірі 2.349 ( дві тисячі триста сорок дев'ять ) гривень 14 ( чотирнадцять) копійок.

В іншій частині адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження і одночасного направлення копії апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя ОСОБА_3