Справа № 477/454/18
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/454/18
Провадження № 2-а/477/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - не з'явився,

розглянувши в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Якубенка Євгена Івановича та Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції та інспектора поліції цього управління Якубенка Є.І., в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції щодо винесення відносно нього постанови серії БР № 863430 від 03 лютого 2018 року, якою він був притягнутий інспектором Якубенком Є.І. до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за перевезення вантажу автомобілем НОМЕР_1, та причепом марки СЗАП, р.н. НОМЕР_2, з перевантаженням на другу вісь понад 11 т, а саме 11550 кг, що було засвідчено ваговим комплексом САВПВ-20, заводський номер 0001 на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км. + 500 м, та просив скасувати цю постанову.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що справа була розглянута без з'ясування всіх необхідних обставин, а виписані в оскаржуваній постанові обставини були встановлені не повно та не вірно, в зв'язку з цим висновок про його винуватість здійснений без наявності достатніх доказів, в тому числі дані зважування вагів не могли бути використані як доказ, так як не мали відповідних сертифікаційних документів на право зважування великогабаритних транспортних засобів із вантажем.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позов підтримав та просив задовольнити з тих же підстав, що й були викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що зважування вантажного автомобіля позивача разом із причепом було проведено законно і ваги, які використовувалися для цього, мали всі необхідні дозвільні та сертифікаційні документи, а розгляд справи та винесення постанови відносно нього було здійснено із дотриманням закону.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи та аргументи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03 лютого 2018 року на 203 кілометрі + 500 м. автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортним засобом марки МАЗ моделі 5337, реєстраційний номер НОМЕР_3 та причепом - бортовим - Е марки СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебував під керуванням водія ОСОБА_4.

За результатами вказаної перевірки інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області Якубенком Є.І. винесено постанову серії БР № 863430, згідно з якою водій ОСОБА_2 здійснював перевезення вантажу з порушенням вагових обмежень на одиничну вісь, а саме: на другу вісь - 11550 кг, без відповідного дозволу органів ОВС (органів внутрішніх справ), чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - Правила), тобто в зв'язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

За правилами ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМУ.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05квітня 2001 року № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Центральним органом виконавчої влади з питань безпеки на автомобільному транспорті, згідно постанови Кабінету Міністрів України за № 103 від 11 лютого 2015 року, є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.

Згідно п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил.

Пунктом 4 цієї ж постанови передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, видані первізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Положеннями п. 22.5 Правил визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Виходячи з положень Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція є органом Міністерства внутрішніх справ України і хоча в оскаржуваній постанові інспектором поліції юридично невірно записано, що великовагове перевезення повинно було здійснюватися з дозволу органів внутрішніх справ, але по суті воно є вірним, оскільки національна поліція відноситься до органів Міністерства внутрішніх справ.

Як вбачається із матеріалів справи, зважування транспортного засобу здійснювалось вимірювальною технікою - «Ваги автомобільні тензометричні повісного зваження САПВ-20», заводський № 0001, виробник - ПП ОСОБА_5, які мають свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки за №380/М від 20.04.2017р., який відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2007.

Про те, згідно відповіді Державного підприємства «Всекраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 28 лютого 2018 року, вказані ваги автомобільні не проходили оцінки відповідності і не занесені до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, а отже не можуть застосовуватися для здійснення вагового контролю транспортних засобів.

Крім того, як вбачається із відповіді від 03 березня 2018 року Державного агентства автомобільних доріг України (наданого на адвокатський запит) зазначено, що габаритно-ваговий контроль на автомобільних дорогах загального користування здійснюється за допомогою 29 комплексів габаритно-вагового контролю, які обліковуються на балансі ПАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» та мають сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики та проходять обов'язкову щорічну повірку згідно з нормативами.

Разом з тим, згідно відповіді Мінекономрозвитку України Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Державне підприємство «Херсонстандартметрологія» сертифікацію ваг автомобільних тензометричних повісного зважування САВПВ-20 зав.№0001 не проводило.

Отже, ваги автомобільні тензометричні повісного зважування САВПВ-20 заводський номер 0001 виробництва ПП ОСОБА_5 не входять до числа 29 комплексів габаритно-вагового контролю, які обліковуються на балансі ПАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» та не є сертифікованими, тому їх використання заборонено у відповідності до Закону України «Про метрологію».

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та ст. 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З врахуванням того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, не була підтверджена належними та допустимими доказами і таким чином винесена відносно нього постанова про адміністративне правопорушення є протиправною, то суд приходить до висновку, що його позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

За викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Якубенка Євгена Івановича щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серія БР № 863430 від 03 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2 за ст. 132-1 КУпАП.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 863430 від 03 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко