Справа № 460/2849/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2018 року м. Рівне №460/2849/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про стягнення невиплаченого грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача нараховане, але не виплачене грошове забезпечення (заробітну плату) за квітень, травень, грудень 2017 року та за період з 01.01.2018 по 20.08.2018 в сумі 60925,09 грн. В обґрунтування позов у зазначає, що позивач працював в Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області. 22.08.2018 позивач був звільнений. На дату звільнення нараховано, але не виплачено грошового забезпечення (заробітна плата) на загальну суму 60925,09 грн. Дії відповідача є незаконними, оскільки у відповідності з частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вимоги вказаної статті відповідачем не виконується. На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якій, мотивуючи власну позицію, вказує на те, що позивач проходив службу в ДПРЗ-1 з охорони об'єктів (ПАТ «Рівнеазот») в такі періоди - з 01.10.2000 по 17.04.2017 та з 01.12.2017 по 20.08.2018. В період з 18.04.2017 по 30.11.2017 позивач проходив службу в ДПРЗ-4 ГУ ДСНС України у Рівненській області. В період з 21.08.2018 по 22.08.2018 позивач проходив службу в ДПРЗ-6 ГУ ДСНС України у Рівненській області. Позивачу нараховане, але не виплачене грошове забезпечення в сумі 60925,09 грн., зокрема, за квітень 2017 року -8072,66 грн. та в період з 01.12.2017 по 20.08.2018 -52852,43 грн. Тобто, в періоди проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні об'єктів ПАТ "Рівнеазот". В період проходження служби позивачем в ДПРЗ-4 ГУ ДСНС з 18.04.2017 по 30.11.2017 грошове забезпечення виплачене повністю. Відповідач зазначає, що відповідно до умов Договору від 30.12.2016 №1162 "Про організацію підрозділу ДСНС України на об'єктах ПАТ "Рівнеазот"", укладеного між відповідачем та ПАТ "Рівнеазот", утримання підрозділу ДПРЗ-1, який утворений на підставі вказаного договору, здійснюється на договірних засадах. Тобто, за рахунок коштів суб'єкта господарювання при виконанні договірних зобов'язань, а не за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідач вказує, що ПАТ "Рівнеазот" систематично не перераховує кошти відповідачеві, за рахунок яких утримується ДПРЗ-1, що також слугувало підставою для звернення відповідача до господарського суду про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 16.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 12.12.2018 з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивач підтримав позицію, викладену у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, встановивши обставини справи та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Наказом відділу ДПО УМВС України в Рівненській області від 01.10.2000 №24ОСОБА_3. прийнятий на службу з присвоєнням спеціального звання "сержант внутрішньої служби". Призначений на посаду пожежним ДПЧ - 4 по охорони об'єктів (ПАТ "Рівнеазот").

Згідно з наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 18.04.2017 №94 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, позивача призначено на посаду командира відділення 5 державної пожежно-рятувальної частини (м. Дубно) 4 державного пожежно-рятувального загону (м. Дубно) Головного управління ДСНС України у Рівненській області.

Наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 01.12.2017 №302 (по особовому складу) позивача призначено командиром відділення 20 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Рівненській області з охорони об'єктів (ПАТ "Рівнеазот").

Відповідно до наказу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 21.08.2018 №218 (по особовому складу) позивача призначено пожежним-рятувальником14 державної пожежно-рятувальної частини (м. Дубровиця) 6 державного пожежно-рятувального загону (смт. Володимирець) Головного управління ДСНС України у Рівненській області.

Згідно з наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 22.08.2018 №219 (по особовому складу) позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), припинено контракт за пунктом 176 підпунктом 5 (у зв'язку з сімейними обставинами), виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення.

З матеріалів справи встановлено, що в період проходження служби в ДПРЧ-20 ДПРЗ-1 з 01.01.2017 по 17.04.2017 з нарахованого грошового забезпечення в сумі 30964,95 грн., утримано податків - 5485,45 грн., позивачу виплачені кошти в розмірі 17406,84 грн., що є грошовим забезпеченням за січень-березень 2017 року, не виплачене грошове забезпечення в розмірі 8072,66 грн. за період з 01.04.2017 по 17.04.2017.

Заборгованість у зазначеному періоді, а саме за квітень 2017 року становить 8072,66грн. за вирахуванням податків, зборів, обов'язкових платежів.

В період проходження служби позивачем з 18.04.2017 по 30.11.2017 нараховане грошове забезпечення в сумі 61219,72 грн., утримано податків - 10571,82 грн., виплачено позивачу в повному розмірі - 50647,90 грн.

В період проходження служби в ДПРЧ-20 ДПРЗ-1 з 01.12.2017 по 20.08.2018 нараховане грошове забезпечення в сумі 64597,60 грн., до утримання податків - 11745,17 грн., до видачі (виплати) - 52852,43 грн.

За період проходження позивачем служби з 21.08.2018 по 22.08.2018 нараховане грошове забезпечення в сумі 53008,42 грн., утримано податків - 8759,87 грн., виплачено позивачу в повному розмірі - 44248,55 грн.

Отже, у ході судового розгляду судом з'ясовано, що позивачу нараховано, але не виплачено грошове забезпечення в сумі 60925,09 грн., зокрема, за квітень 2017 року (8072,66 грн.) та за період з 01.12.2017 по 20.08.2018 (52852,43 грн.), тобто, в періоди проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні об'єктів ПАТ "Рівнеазот".

Вказана обставина також підтверджується довідкою про нараховане, але не виплачене грошове забезпечення сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 20.08.2018.

Як встановлено судом, сторонами фактично не заперечується наявність та сума заборгованості з виплати грошового забезпечення позивачу за період проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні об'єктів ПрАТ "Рівнеазот", проте відповідач заперечує наявність вини щодо невиплати суми заборгованості з огляду на порушення договірних зобов'язань ПрАТ "Рівнеазот" в частині належного та своєчасного перерахування коштів відповідачу, з яких, як стверджує відповідач, проводиться виплата, у тому числі, і грошового забезпечення позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, у тому числі, порядок проходження служби цивільного захисту, соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту, врегульовані нормами Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI.

Відповідно до ч.1 ст.101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.1 ст. 115 Кодексу цивільного захисту України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно зі ст.125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов'язків.

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначено Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.04.2015 № 475, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 року за №544/26989 (далі - Інструкція № 475).

Пунктами 2, 3 Інструкції № 475 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 4 Інструкції № 475, грошове забезпечення виплачується, зокрема, особам рядового і начальницького складу, які займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в державних пожежно-рятувальних підрозділах (частинах).

З огляду на наведене, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що на спірні правовідносини не поширюються норми трудового законодавства, зокрема стаття 115 КЗпП України, на яку в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальним законодавством і не підпадають під дію загального трудового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту (пункт перший).

Доводи представника відповідача про те, що з позивачем був проведений розрахунок при звільненні з ДПРЗ-4 та ДПРЗ-6 суд не приймає, оскільки період проходження служби і розрахунок за наслідком звільнення позивача з ДПРЗ-4 та ДПРЗ-6 не є спірним у даній справі.

Посилання представника відповідача на порушення ПрАТ "Рівнеазот" договірних зобов'язань перед відповідачем в частині своєчасного та повного проведення розрахунків за договором про надання послуг з пожежно-рятувальної охорони об'єктів ПрАТ "Рівнеазот", кошти якого є джерелом фінансування грошового забезпечення у ДПРЗ-1, судом не приймаються, оскільки контракт на проходження служби був укладений безпосередньо між позивачем та відповідачем. При цьому, жодних зобов'язань за таким контрактом у ПрАТ "Рівнеазот" не було.

З таких обставин, суд вважає, що обов'язок своєчасного нарахування та виплати грошового забезпечення у відносинах публічної служби з позивачем покладено саме на відповідача, безвідносно до виконання чи невиконання договірних зобов'язань ПрАТ "Рівнеазот" перед ГУ ДСНС України в Рівненській області.

Відповідно до п.7 Інструкції № 475, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління (підрозділу) на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 9 цієї ж Інструкції № 475 визначено, що підставами для виплати грошового забезпечення є: наказ керівника (начальника) органу управління (підрозділу) про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, та встановлення відповідних окладів, надбавок, доплат тощо; наказ керівника (начальника) навчального закладу про зарахування на навчання із встановленням відповідних окладів, надбавок, доплат тощо; наказ про зарахування у розпорядження; наказ про усунення від виконання службових обов'язків, відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від повноважень на посаді.

Згідно з пунктами 10, 11 Інструкції №475, грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби. Виплата особам рядового і начальницького складу грошового забезпечення проводиться один раз за поточний місяць у період з 20 по 25 числа. У той самий термін виплачується грошове забезпечення за перерахунками у зв'язку з присвоєнням чергового спеціального звання, призначенням на іншу посаду, зміною розміру відсоткової надбавки за вислугу років тощо.

Відтак суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень та юридична особа публічного права не може відмовляти у виплаті грошового забезпечення працівнику з підстави невиконання певного договірного зобов'язання іншою юридичною особою, позаяк обов'язок виплати такого грошового забезпечення на підставі укладеного контракту в силу норм Кодексу цивільного захисту України та Інструкції №475 покладено саме на відповідача.

За встановлених обставин суд уважає, що невиплата позивачу грошового забезпечення в сумі 60925,09 грн. є протиправною бездіяльністю відповідача, яка призвела до порушення права позивача на своєчасну оплату праці у відносинах публічної служби.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю та відновити порушене право позивача шляхом стягнення невиплаченого грошового забезпечення за вказаний період в загальній сумі 60925,09 грн.

Одночасно суд наголошує, що згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є, відповідно, обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума грошового забезпечення позивача визначена без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець у порядку, визначеному законом.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на користь ОСОБА_1 нараховане, але не виплачене грошове забезпечення в сумі 60925,09грн (з урахуванням податків та обов'язкових платежів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Полуботка, 37, ).

Повний текст рішення складений 14 грудня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.