Справа № 386/1120/18
Суддя: Гарбуз О. С.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 386/1120/18
Провадження № 2-а/386/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Ковальова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №021026 від 18.10.2018 року,

встановив:

ОСОБА_1 26.10.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Ковальова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №021026 від 18.10.2018 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працює начальником філії "Голованівський РАД" ДП "Кіровоградський облавтодор". 18.10.2018 року позивача, як посадову особу, було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №026795 за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), за те, що ним нібито порушено правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні ділянки автомобільної дороги Т-24-15, Т-24-16. Позивач вважає вказану постанову незаконною в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з таких підстав. Позивач зазначає, що в постанові не вказано жодного посилання на норму (пункт) правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні шляхів, яка ним порушена. Відсутні також відомості про те, що їх дотримання входить в коло службових обов'язків позивача, а порушити всі правила і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні шляхів одночасно неможливо. Позивач вказує, що постанова винесена на підставі суб'єктивних міркувань відповідача. Крім того, постанову вручили позивачу відразу, чим позбавили його права надати пояснення та довести відсутність своєї вини. Підприємство, у філії якого працює позивач, являється суб'єктом господарської діяльності по ремонту, утриманню та експлуатації автомобільних доріг загального користування. Будь-які роботи пов'язані з господарською діяльністю проводяться на підставі річних та щомісячних планів робіт, затверджених Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області, оскільки саме остання являється власником автомобільних доріг загального користування у Кіровоградській області. Його підприємство проводить роботи по ремонту та експлуатації автомобільних доріг в межах фінансування і на підставі договорів підряду на будь-які види робіт. В даному випадку замовлення на ліквідацію перешкод в дорожньому русі на цій ділянці дороги від власника дороги не надходило, в планах виконання робіт ці роботи не передбачені та фінансування на проведення цих робіт не проводилось. Філія «Голованівська РАД» і позивач, як посадова особа, не мають жодного законного права чи обов'язку здійснювати будь-які дії на території автомобільних доріг, власниками яких не являються. Позивач зазначає, що він не є суб'єктом адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», відповідні обов'язки покладені саме на власника автодороги або відповідний державний орган. Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування. Позивач вказує, що підстав для настання адміністративної відповідальності не має, оскільки він під час виконання посадових обов'язків не порушував їх, його дії не містили протиправність, винність та за них не передбачена адміністративна відповідальність, а оскаржувана постанова незаконна і не обґрунтована, що ображає позивача, як добропорядного працівника, який виконує свої обов'язки відповідно до посадових інструкцій та дотримуючись норм, стандартів та правил, що стосується утримання шляхів в межах завдань власників доріг. У зв'язку з наведеним, позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №021026 від 18.10.2018 року та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду.

06.11.2018 року судом постановлено ухвалу про витребування у відповідача оскаржуваної постанови, оскільки копія, що знаходиться у позивача виготовлена неякісно, на виконання якої, відповідачем надано якісно виготовлену копію оскаржуваної постанови.

23.11.2019 року відповідач подав відзив на позов, в якому вважає, що вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що позивач порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Т-2415 та Т-2416, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, а саме: деформоване дорожнє покриття, відсутність дорожніх знаків, ямковість та тріщини, відсутність дорожньої розмітки, що загрожує безпеці дорожнього руху, чим порушив ст.ст. 6, 9, ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", постанову Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, п. 1.5. ПДР, вимоги ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100-2014, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. Вказує, що в його діях при винесені постанови не вбачається порушень Закону, позивач же, не зробив посилань та не надав жодних доказів, як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень Закону України "Про дорожній рух", а тому дії відповідача в частині притягнення до адміністративної відповідальності позивача є правомірними. Звертає увагу на те, що при винесені постанови позивачу були роз'ясненні його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. В постанові чітко зазначено суть порушень чинного Закону України "Про дорожній рух", містить всі вимоги, визначені КУпАП. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення з текстом повістки про виклик від 19.11.2018 року, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не подавав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином у відповідності до ст. 126 КАС України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа під підпис 19.11.2018 року, про причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов суду не подав, а тому, у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, це кваліфіковано судом як визнання позову.

В порядку ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка у судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року відповідач по вул. Соборній, 9 в смт. Голованівськ Кіровоградської області виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №021026, якою притягнув до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 140 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Як зазначено в постанові, позивачу ставиться в провину те, що він 18 жовтня 2018 року о 13 годині 30 хвилин по вул. Соборній, 9 в смт. Голованівськ Кіровоградської області, перебуваючи на посаді начальника філії "Голованівський райавтодор", порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг Т-2415 та Т-2416, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, а саме: деформоване дорожнє покриття, відсутність дорожніх знаків, ямковість та тріщини, відсутність дорожньої розмітки, що загрожує безпеці дорожнього руху, чим порушив ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100-14, постанову КМУ №198 від 30.03 та п.п. 1.5. ПДР.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб'єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Статтею 11 Закону України "Про автомобільні дороги" визначені обов'язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд враховує, що на виконання покладених державою функцій, з метою забезпечення економічних інтересів та задоволення потреб держави та населення в удосконаленні та розвитку автомобільних доріг загального користування у сфері дорожнього руху, зокрема щодо забезпечення безпеки дорожнього руху було створено філію "Голованівський райавтодор" дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - філія "Голованівський райавтодор").

Відповідно до п. 3.1. Положення філії "Голованівський райавтодор", затвердженої наказом дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Підприємство) №151 від 15.12.2010 року (далі - Положення), філія "Голованівський райавтодор" є відособленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення.

Філія "Голованівський райавтодор"здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку цього підрозділу (п. 3.2. Положення).

Згідно п. 2.2. Положення, предметом діяльності філії "Голованівський райавтодор" серед іншого, є виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг.

Забезпечення діяльності філії "Голованівський райавтодор" здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих філії підприємством як оборотні кошти, отримані філією за результатами господарської діяльності (п. 5.9. Положення).

Управління філією "Голованівський райавтодор" здійснює начальник, який призначається на посаду директором підприємства (п. 6.1. Положення).

Пунктом 6.2. Положення визначено, що начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням, організовує оперативно-господарську діяльність філії "Голованівський райавтодор" відповідно до завдань підприємства.

Згідно п. 6.3. Положення начальник несе відповідальність за результатами господарської діяльності філії "Голованівський райавтодор".

Тобто, з Положення вбачається, що позивач, як начальник філії "Голованівський райавтодор" на виконання покладених завдань і обов'язків уповноважений здійснювати організацію оперативно-господарської діяльності філії. Такі повноваження зобов'язаний виконувати відповідно до завдань дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор", після чого несе відповідальність за результатами господарської діяльності філії, зокрема, щодо ремонту та утримання автомобільних доріг, в тому числі на виконання вимог Закону України "Про дорожній рух".

Отже, позивач може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП за не вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільній дорозі, тобто за ті дії, які ставляться в провину відповідачем, лише в разі наявності відповідних завдань дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор", що безумовно має супроводжуватись передачею філії "Голованівський райавтодор" підприємством коштів, як оборотних, отриманих філією за результатами господарської діяльності, що визначено пунктами 5.9., 6.2. Положення.

Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Порядок розгляду справи встановлено ст. 279 КУпАП. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 283 КУпАП, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також відповідно до принципу 6 Рекомендацій N R(91)1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77)31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

- особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

- вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

- вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

- вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

- адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові, яку оскаржує позивач не з'ясовано жодних фактичних обставин, які б свідчили про те, що позивач, після отримання філією завдання дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор", в межах своїх повноважень не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільних дорогах Т-2415 та Т-2416, чим порушив ч. 1 ст. 140 КУпАП, хоча як вбачається з матеріалів справи відповідач міг і повинен був виконати всі необхідні дії в доведення вини позивача, тобто відповідач не повно дослідив обставини справи.

Також в оскаржуваній постанові не зазначено на яких саме ділянках доріг Т-2415 та Т-2416 допущено бездіяльність позивачем, не конкретизовано які пункти (підпункти) ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100-14 та постанови КМУ №198 порушено позивачем, тоді як норма ч. 1 ст. 140 КУпАП є бланкетною. Окрім того, не повністю зазначено постанову КМУ (дату прийняття).

Окрім того, в оскаржуваній постанові не зазначено порядок її оскарження, не дотримано вимог статті 33 КУпАП, оскільки не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а тому постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 245, 246, 283 КУпАП.

Надані відповідачем та досліджені судом докази на підтвердження заперечень щодо позову, а саме: копії актів обстеження доріг Т-2415 та Т-2416 від 18.10.2018 року з фотоматеріалами, не підтверджують наявність саме в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а тому аргументи відповідача у законності винесеної оскаржуваної постанови є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при складанні відповідачем постанови відносно позивача були допущенні процесуальні порушення прав останнього, оскільки відповідач прийшов до хибного висновку про допущення саме позивачем бездіяльності щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільних дорогах Т-2415 та Т-2416, а також про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не довів суду правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи докази вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП відсутні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова серії ВР №021026 від 18 жовтня 2018 року має бути скасована, оскільки порушує права позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що позивачем оскаржено постанову з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, враховуючи відсутність доказів вини позивача, суд, не порушуючи засад диспозитивності, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку про скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У зв'язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 288 КУпАП звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 254, 255, 258, 268, 278-280, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Ковальова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №021026 від 18.10.2018 року - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №021026 від 18.10.2018 року винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Ковальовим Дмитром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Місце проживання позивача ОСОБА_1: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1.

Місцезнаходження відповідача інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Ковальова Дмитра Сергійовича: м. Кропивницький, вул. Панфіловців, буд. №22б, поштовий індекс 25030.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гарбуз О. С.