Справа № 1540/4616/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4616/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Захарчук О.В.

сторін:

представника позивача Алексєєва І.І.

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у відкритому судовому засіданні) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в особі в.о. Ізмаїльського міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 про визнання неправомірною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в особі в.о. Ізмаїльського міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 в якому позивач просить:

визнати неправомірною та скасувати постанову №ОД576/Ю32/АВ//П/ПТ/МГ-ФС від 09.08.2018 року, прийняту виконуючим обов'язки Ізмаїльського міського голови - керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4, про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» штрафу в розмірі 632910 (шістсот тридцять дві тисячі дев'ятсот десять) гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

По-перше: Підставою для проведення інспекційного відвідування став лист начальника Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.07.2018 року №5924/09 на ім'я Ізмаїльського міського голови про те, що за квітень 2018 року Позивач нарахував своїм робітникам заробітну плату менш мінімального розміру.

Перевірка проведена спеціалістами відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради за результатами, якої складено акт, в якому вказані виявлені порушення законодавства ТОВ «Науково - комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» про оплату праці.

Під час проведення перевірки та складення акту, який став підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про індексацію, вийшли за межі питання, яке мало бути перевірено.

По-друге: Оскаржувану постанову прийнято на підставі ст.259 КЗпП, ст.53 Закону України «Про зайнятість населення», ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509.

Однак, ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було доповнено частиною 3 згідно із Законом №1774-VІІІ від 06.12.2016 року, який, в свою чергу, набув чинності лише з 01 січня 2017 року.

Але в постанові про індексацію вказано про не проведення та не виплату індексації заробітної плати працівникам Позивача за 2016 рік, тобто в той період, коли ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ще не було доповнено частиною 3. яка б надавала право Відповідачу накладати штрафи за порушення законодавства про працю.

По-третє: Оскаржувану постанову про індексацію винесено не уповноваженою особою, оскільки згідно п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509: «Штрафи накладаються Головою Держпраці. його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Але оскаржувана постанова про індексацію була винесена керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4, який є секретарем виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (в розумінні ч. З ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), а не мером міста чи його заступником.

24.10.2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (ст. 162,175 КАС України).

12.11.2018 року через канцелярію суду за вх. №34293/18 відповідачем ОСОБА_4 (на підставі розпорядження №383-к від 18.11.2015 року) надано відзив на адміністративний позов та додаткові письмові докази, які приєднані до матеріалів справи у судовому засіданні 20.11.2018 року.

Відзив обґрунтовано наступним.

По-перше: Повноваження в. о. міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 щодо розгляду та накладення штрафів підтверджуються розпорядженням міського голови №323-ОК від 06.08.2018 «Про відпустку ОСОБА_6 В.», відповідно до п.2 обов'язки Ізмаїльського міського голови на період відпустки покладені на першого заступника міського голови ОСОБА_7, а у разі його відсутності - на керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 Згідно розпорядження міського голови № 85-кд від 06.08.2018 перший заступник міського голови ОСОБА_7 знаходився у відрядженні з 7 по 9 серпня.

Відповідно повноваження в. о. міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 підтверджені належним чином, відповідними розпорядженнями.

По-друге: На думку позивача, тільки в 2017 році у виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з'явились повноваження щодо здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством, накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.

Однак, перевірка ТОВ «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» щодо виконання вимог законодавства про працю та зайнятість населення та накладення штрафів було здійснено у 2018 році, тобто при наявності відповідних повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п.2 постанови КМУ №509 від 17.07.2013 року «Про порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Таким чином, відповідно до Постанови КМУ №509 від 17.07.2013, повноваження щодо накладення штрафів керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення існували ще на 2013 рік.

По-третє: П.8 Постанови КМУ №509 від 17.07.2013 року передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

При розгляді справи було до відома позивача доведено, що справа розглядається в.о. міського голови - керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4

Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД576/1032/АВ/П/111/МГ-ФС від 09.08.2018 підписана в. о. міського голови - керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4

Директор ТОВ «Науково-комерційна фірма Ізмаїльський завод РТО» був ознайомлений з постановою 09.08.2018, що підтверджується його підписом, та відповідно з тим, що справа щодо накладення штрафу розглянута виконуючим обов'язки міського голови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

23.07.2018 року розпорядженням про проведення інспекційного відвідування №556р за підписом в.о. міського голови - першого заступника міського голови Ізмаїльської міської ради ОСОБА_7 доручено здійснити позаплановий захід контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ТОВ «Науково - комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО», , м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, 58, на підставі листа Пенсійного фонду України Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 11.06.2018 року №5924/09.

Оформити результати інспекційного відвідування у відповідності до наказу Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 року №1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» (а/с. 14).

27.07.2018 року головним спеціалістом-інспектором праці відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради ОСОБА_8 складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №ОД576/1032/АВ, яким встановлені порушення: ч.3 ст.32, ч.1 ст.34, ст. 74, ч.4,5,6 ст.79, ст.83, ч.2 ст.84, ч.6 ст.95, ч.1 ст113, ч.1,2,3,4 ст.115 Кодексу законів про працю; ч.1,3 ст.24, ст.33Закону України «Про оплату праці»; ст.21, 26 Закону України «Про відпустки», п.4 Постанови КМУ «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17.07.2003 року (а/с. 56-70).

27.07.2018 року винесено припис №ОД576/1032/АВ/П щодо усунення ТОВ «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» встановлених актом інспекційного відвідування від 27.07.2018 року порушень в строк до 26.08.2018 року.

01.08.2018 року Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ прийняти до розгляду справу про накладення штрафу на ТОВ «Науково - комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» відповідно до аб.3,4 ч.2 ст.265 КЗпП (а/с. 51).

01.08.2018 року керівнику ТОВ «Науково - комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» вручено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, який на 09.08.2018 року о 14 год. 30 хв. за адресою: м. Ізмаїл, проспект Суворова, 62, 3 поверх, зал засідань, каб. №304 (а/с. 55).

09.08.2018 року Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради складено протокол засідання з питань накладення штрафу, на якому прийнято рішення: накласти на ТОВ «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» штраф у розмірі 632910 (шістсот тридцять дві тисячі дев'ятсот десять) гривень (на підставі аб.4 ч.2 ст. 265 КЗпП) та штраф у розмірі 11169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) гривень (на підставі аб.3 ч.2 ст. 265 КЗпП) (а/с.54).

09.08.2018 року Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради (за підписом в.о. Ізмаїльського міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4В.) винесені постанова №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС (вих. №05/16-1010) про накладення штрафу ТОВ «Науково - комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» у розмірі 632910 (шістсот тридцять дві тисячі дев'ятсот десять) гривень та постанова №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС (вих. №05/16-1009) про накладення штрафу у розмірі 11169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) гривень.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Закон України «Про місцеве самоврядування»

Стаття 34. Повноваження у сфері соціального захисту населення.

3. До відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, крім повноважень, визначенихпунктом "б" частини першої цієї статті, належать:

1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;

2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Пункт 2 зазначеного Порядку , державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

Держпраці та її територіальних органів;

виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Пункт 3, інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Пункт 5, інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДФС та її територіальних органів про:

невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України «Про відпустки»);

роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пункт 19. За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Пункт 20. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 року №509 визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч.ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення».

Пункт 2 Порядку, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Частина 2 пункту 2 Порядку, штрафи можуть бути накладені на підставі:

акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Пункт 8 Порядку №509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п.3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п'ятому п.2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб'єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб'єктивних прав.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно з пунктом 4.1 частини четвертої цього Рішення, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів державної влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини та громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Стосовно проведення перевірки та складення акту спеціалістами відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради слід зазначити наступне.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено поняття державного нагляду (контролю) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища (стаття 1 Закону).

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення) (стаття 7 цього Закону).

В судовому засіданні представник позивача зазначав, що посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради діяли не у спосіб, встановлений законом, оскільки такий захід контролю, як інспекційне відвідування, не передбачений законом.

Суд відхиляє вказане твердження представника позивача з огляду на наступне.

Пунктом 2 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Вказаний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, яка за визначенням є нормативно-правовим актом та яку прийнято з метою врегулювання деяких питань реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Саме цією Постановою і врегульовано проведення інспекційних відвідувань.

Разом з цим, твердження позивача про неможливість застосування цієї Постанови при проведенні інспекційних відвідувань, оскільки вона не відповідає Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не приймається судом, так як юридичного спору (ст 124 Конституції України) щодо визнання нечинною вказаної Постанови не має. Відтак, і не має юридичних підстав вважати її нечинною.

Крім цього, суд звертає увагу позивача на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

При цьому, цим же Законом, статтею 7, також визначено, що у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема, форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо).

Таким чином, проведення такого заходу, як інспектування передбачено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також, у судовому засіданні представник позивача зазначав, що посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради діяли поза межами своїх повноважень, оскільки перевіркою охоплювались документи за період з 01.02.2016 року по 26.07.2018 року включно, на той час положення Постанови КМУ №295 не існували, а тому таких захід контролю, як інспекційне відвідування не міг бути здійснений.

Суд вважає вказане необґрунтованим, виходячи з наступного.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Постанова Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №816/591/15-а, провадження №К/9901/4844/18).

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Суд критично ставиться до позиції позивача щодо винесення оскаржуваної постанови про індексацію не уповноваженою особою, - керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4, який є секретарем виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (в розумінні ч. З ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), а не мером міста чи його заступником.

ОСОБА_4 є керуючим справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з 19.11.2015 року відповідно до розпорядження міського голови ОСОБА_6 від 18.11.2015 року №383-к (а/с. 83).

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

Сільський, селищний, міський голова:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;

5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;

6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;

7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Тобто, розпорядження, видані міським головою ОСОБА_6 є актами індивідуальної дії, оскільки видані в межах передбачених Законом повноважень, стосуються певного кола осіб та мають визначений строк виконання.

Так, розпорядженням від 06.08.2018 року №323-ок у зв'язку із щорічною відпусткою ОСОБА_6 за період роботи з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року тривалістю 4 календарні дні з 6 по 9 серпня 2018 року, обов'язки міського голови на період відпустки покладено на першого заступника Ізмаїльського міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_7, а у разі його відсутності (відрядження, тимчасова непрацездатність ін.) - на керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 (а/с. 50).

Повноваження в.о. Ізмаїльського міського голови перейшли до ОСОБА_4 у зв'язку із відрядженням до м. Києва строком на 3 дні з 7 по 9 серпня 2018 року першого заступника Ізмаїльського міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_7 (який виконував обов'язки міського голови за розпорядженням №323-ок), що підтверджується розпорядженням №85-кд від 06.08.2018 року за підписом ОСОБА_7

Відповідно з 07.08.2018 року по 09.08.2018 року (постанови про накладення штрафів винесені виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради 09.08.2018 року), виконання обов'язків Ізмаїльського міського голови здійснював керуючий справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4

Ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування», передбачає, що до відання виконавчих органів міських рад належить: здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством; накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством (Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради прийнято постанову. №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС про накладення штрафу у розмірі 632910 гривень та постанова №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС про накладення штрафу у розмірі 11169 гривень.).

Постанова №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС про накладення штрафу у розмірі 632910 гривень та постанова №ОД576/1032/АВ/П/ПТ/МГ-ФС про накладення штрафу у розмірі 11169 гривень.) підписані уповноваженою особою, оскільки, на час їх прийняття в.о. Ізмаїльського міського голови ОСОБА_4, який діяв в межах, повноважень встановлених законом (відповідно до п.4 ч.4 ст.34 Закону - міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету).

Також, у судовому засіданні представник позивача стверджував, що індексація не відноситься до мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а тому застосування штрафних санкцій протиправно.

Суд не погоджується із доводами позивача і зазначає наступне.

Недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) тягне за собою накладення штрафу на юридичну та фізичну особу - підприємця, який використовує найману працю, у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Зазначені штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 (далі - Порядок).

Пунктами 27 - 29 Порядку передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються КЗпП та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою статті 12 Закону України «Про оплату праці» та КЗпП, є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 95 КЗпП передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078.

Таким чином, ненарахування індексації заробітної плати за наявності підстав є порушенням статті 95 КЗпП та, відповідно, мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційна фірма «Ізмаїльський завод РТО» до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в особі в.о. Ізмаїльського міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 про визнання неправомірною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - комерційна фірма "Ізмаїльський завод РТО" - адреса: вул. Гагаріна, 58, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600, телефон: ,

Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради в особі в.о. Ізмаїльського міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради ОСОБА_4 - адреса: АДРЕСА_1

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.