Справа № 522/14666/18
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1305/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Інспектора 4 роти батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП НП, рядовий поліції Демянюк Сергій Віталійович (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Інспектора 4 роти батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП НП, рядовий поліції Демянюк Сергій Віталійович, згідно якої просив:

-визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 504185 від 28 липня 2018 року. Провадження по справі закрити.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 липня 2018 року близько о 09 години 50 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем SKODA SUPERB держ.номер НОМЕР_1, рухаючись у правій смузі по вулиці Люстдорфська дорога, за ходом руху головної дороги, в сторону площі Толбухіна в місті Одесі, переконавшись у безпеці маневру, відсутності пішоходів, інших транспортних засобів та будь-яких інших перешкод для здійснення повороту, рухаючись через регульоване світлофором перехрестя, керуючись дозволяючим рух знаком «зелена стрілка» на рівні червоного сигналу світлофора, здійснив поворот направо на вулицю Люстдорфська дорога в сторону площі Толбухіна. Одразу ж після здійснення повороту, із застосуванням спеціальних звукових та світлових сигналів, його зупинили співробітники УПП, які рухались позаду автомобіля по вулиці Люстдорфська дорога, знаходячись на значній відстані від його автомобіля. Одразу ж після зупинки, до автомобіля підійшов співробітник УПП, який представився інспектором 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Одеській області ДПП НП, рядовим поліції Демянюком Сергієм Віталійовичем (надалі за текстом - Відповідач), та звернувся до позивача з вимогою пред'явити документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Причиною перевірки документів стало те, що позивачем, на думку Відповідача, було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушені вимоги пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Він в усній формі, пояснив Відповідачеві, що Правил дорожнього руху не порушував, а, дотримуючись усіх вимог та правил, переконавшись у відсутності будь-яких інших транспортних засобів, пішоходів, розуміючи, що не створює перешкод для інших учасників дорожнього руху здійснив поворот на вулицю Люстдорфська дорога, керуючись табличкою «Зелена стрілка», встановленою на рівні червоного сигналу світлофора. Крім того, попросив Відповідача ознайомити його з матеріалами справи, фото-або відеофіксацією ніби-то скоєного адміністративного правопорушення, іншими доказами, які б свідчили про скоєння ним адміністративного правопорушення, що прямо передбачене статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на що отримав відмову Відповідача та пояснення, оскільки на світлофорі було ввімкнене червоне світло, то не мав права повертати направо, а тому, порушив Правила дорожнього руху. Про ніби-то скоєне ним адміністративне правопорушення, Відповідачем складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 504185 від 28 липня 2018 року надалі за текстом - Постанова, відповідно до змісту якої вбачається, що ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, 28.07.2018 року о 09:55:11, у місті Одесі, на вулиці Івана та Юрія Лип, 38, керуючи транспортним засобом SKODA SUPERB держ.номер НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е. ПДР - «Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух», в зв'язку з чим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Зміст оскаржуваної Постанови абсолютно не відповідає обставинам ситуації, яка стала приводом, для звернення до суду. Усі події відбувалися на вулиці Люстдорфська дорога у місті Одесі, а не на вулиці Івана та Юрія Лип.

Позивач вважає оскаржувану Постанову серії ЕАВ № 504185 від 28 липня 2018 року незаконною, необґрунтованою та такою, що складена Відповідачем із грубим порушенням прав та вимог чинного законодавства України.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи сповіщався належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.07.2018 року о 09:55:11, у місті Одесі, на вулиці Івана та Юрія Лип, 38, позивача зупинили працівники поліції і інспектор 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Одеській області ДПП НП, рядовий поліції Демянюк Сергій Віталійович висунув йому звинувачення у тому, що позивач керуючи транспортним засобом SKODA SUPERB держ.номер НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е. ПДР - «Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух», у зв'язку з чим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст. 33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. на підставі ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з пунктом 8.7. Правил дорожнього руху встановлено наступне: 8.7. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до положень ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, при цьому, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Між тим, суд вбачає, що з боку відповідача не надано до суду достовірних доказів, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач дійсно проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е. ПДР - «Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух».

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23 - рп / 2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1).

В рекомендації № R (9 1)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності не містять.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2018 року серії ЕАВ № 504185 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425,00 грн. підлягає задоволенню.

Суд виходячи з положень п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28 липня 2018 року серії ЕАВ № 504185, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Керуючись: ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст. 9, 23, 30, 33, ст. 122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 504185 від 28 липня 2018 року.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 504185 від 28 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук