Справа № 1440/2054/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 р. № 1440/2054/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, Миколаїв, 54015
до Міністерства внутрішніх справ України, вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601
третя особа за участю: позивача: ОСОБА_1 представника позивача: ОСОБА_2 представника третьої особи: ОСОБА_3Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,Миколаїв,54001
провизнання протиправною відмову та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення одноразової грошової допомоги в силу ч. 6 ст. 23 ЗУ "Про міліцію" в зв'язку з настанням інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 № 850, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законодавством станом на 26.02.2018 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 29.05.2007 року був звільнений з органів внутрішніх справ за станом здоров'я. 26.02.18 пройшов огляд у Міжрегіональному МСЕК №1, за результатами якої встановлено 3 групу інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. З огляду на це, 09.07.18 позивач звернувся до УМВС України в Миколаївській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в силу ч. 6 ст.23 ЗУ "Про міліцію" в зв'язку з настанням інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби, однак відповідачем безпідставно відмовлено у її задоволенні, мотивую це тим, що термін між первинним встановленням втрати працездатності та повторним оглядом МСЕК перевищує два роки, а тому законних підстав для виплати одноразової допомоги не має. Відмова відповідача є незаконною, так як чинним законодавством не передбачено таку підставу для відмови у виплаті однаразової грошової допомоги як перевищення дворічного терміну.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, надав відзив, в обґрунтування якого зазначив, що до МВС України жодних документів стосовно призначення одноразової допомоги позивачу не надходило, а отже жодних рішень із даного питання МВС України не приймалось. МВС України вважає безпідставною вимогу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, то вказана вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача. Також відповідач послався на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.05.18 у справі №822/1654/16.

Третя особа просила відмовити в задоволенні позову, в письмових поясненнях вказала на те, що позов подано передчасно, позивач не подав необхідного пакету документів для додержання процедури прийняття рішення про виплату грошової допомоги в зв'язку з настання захворювання, пов'язаного з проходженням служби, про що листом від 17.09.18 повідомлено позивача листом №Д-136/38/05-05-2018.

При відкритті провадження у справі судом призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.10.18 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

17.12.18 судом, за результатами розгляду заяви про забезпечення позову від 17.12.18, відмовлено позивачу у вжитті заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи підтримали позиції, викладені у заявах по суті.

Дослідив матеріали справи, заслухав представників учасників справи, суд всановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 30.10.1992.

29.05.07 ОСОБА_1 зільнений з органів внутрішніх справ за станом здоров'я, з урахуванням того, що за наслідками проходження медичного огляду встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20%.

26.02.2018 ОСОБА_1 пройшов огляд у Міжрайонному МСЕК № 1, за результатами якого ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що надано Довідку серії 12ААА №275672.

09.07.2018 позивач звернувся до УМВС України в Миколаївській області із заявою про виплату йомц одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" в зв'язку з настанням інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Управління МВС в Миколаївській області листом від 07.08.2018 №Д-136/38/05-2018 повідомило позивача про відсутність підстав для призначення та виплати одноразової допомоги у разі встановлення інвалідності через захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, пославшись при цьому на п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.15 №850 (далі - Порядок №850), за яким термін між первинним встановленням ступеня втрати працездатності та повторним не повинен перевищувати два роки.

Не погоджуючись з наданою відповіддю, позивач 22.08.18 звернувся до суду з цим позовом.

17.09.2018 листом №Д-136/38/05-2018 Управління МВС України в Миколаївській області повідомило позивача про необхідність надання повного пакету документів до МВС України.

З врахуванням цього, позивачем 17.10.2018 подано заяву про виплату ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності з необхідним пакетом документів ( довідка МСЕК, копія довідки до акту огляду МСЕК, копія постанови ВЛК (свідоцтво про хворобу) щодо причинного зв'язку захворювання з проходженням служби, копія паспорту, копія РНОКПП).

В свою чергу, листом від 12.11.18 №Д-170/38/05-2018 Управління МВС в Миколаївській області повідомило позивача про те, що в зв'язку з отриманням відповіді з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" та Головного управління ПФУ в Миколаївській області , листом від 07.11.18 №680/38/05-2018 направлено пакет документів до ДФОП МВС України для визначення права на призначення та виплату ОСОБА_1 ОГД.

В подальшому, Управління МВС України в Миколаївській області листом від 14.12.18 повідомило позивача про поверення матеріалів для призначення та виплати ОСОБА_1 ОГД без прийняття рішення рішення про призначення у зв'язку із тим, що термін між первинним оглядом МСЕК (25.05.17) та повторним (26.02.18) перевищує два роки, що за умовами п. 4 Порядку №850 не дає права на отрималння грошової допомоги ( листь ДФОП МВС України від 06.12.18 №15/2-4004).

Досліджуючи питання наявності або відсутності підстав для призначення позиву ОГД, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" , зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, у разі поранення (контузії, травми бо каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, передбачено Порядком №850.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги згідно п. 2. Порядку №850 в даному випадку є : у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Також, п. 7-11 Порядку №850 передбачено порядок подання заяви, перелік документів, необхідних для призначення ОГД, процедуру розгляду відповідної заяви та надання ОГД.

При цьому, п. 14 Порядку №850 встановлено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Відповідач мотивував свою відмову у виплаті одноразової грошової допомоги наявністю обставин, передбачених пунктом 4 Порядку № 850, за якою якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність відмови у наданні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

Щодо відсутності відповідного рішення, то суд зазначає.

Пункт 9 Порядку №850 передбачає, що у разі відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідач приймає рішення, яке надсилає керівнику відповідного органу органів внутрішніх справ, для письмового повідомлення особи з зазначенням мотивів відмови.

Форму рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги Порядок №850 не передбачає. У такому разі, таке рішення може бути прийнято відповідачем у довільній формі.

Зі змісту листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївської області від 06.12.2018 №15/2-4664 вбачається, що МВС України матеріали про виплату одноразової грошової допомоги позивача розглянуті по суті, а відмова вмотивована тим, що після первинного огляду МСЕК 25.05.2007 до повторного огляду 26.02.2018 пройшло більше 2 років, що унеможливлює здійснення виплати відповідно до п.4 Порядку №850.

Відповідно до вимог п.9 Порядку №850, 14.12.18 позивача було проінформовано про відмову у виплаті грошової допомоги, листом керівника органу внутрішніх справ за № Д-170/38/05-2018, з зазначенням мотивів відмови.

За таких обставин, суд вважає, що лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївської області від 06.12.2018 №15/2-4664 та лист УМВС України в Миколаївській області від 14.12.18 за №Д-170/38/08-2018 і є тим самим рішенням про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у розумінні п.9 Порядку №850.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У будь-якому випадку згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду, що існують правові підстави не призначати виплату позивачу ОГД за ст. 23 ЗУ "Про міліцію".

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на п.4 Порядку №850, то відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при застосуванні зазначеної норми права враховує правові позиції Верховного Суду викладені у постановах по аналогічним адміністративним справам.

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 по справі №808/1866/16 зазначив, що Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72289300#).

Аналогічні висновки зробив Верховний Суду у постановах від 16.05.2018 по справі №817/396/16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74034975), від 18.10.2018 по справі №369/13187/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77249096).

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягає відшодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Миколаїв,54015 НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01601 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справи.

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.15 №850, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01601 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Миколаїв,54015 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.).

5. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Пятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 19.12.18