Справа № 495/975/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/975/17
Номер провадження 2-а/495/15/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Шабівської сільської ради, в якому просила суд:

-Визнати протиправним та скасувати рішення Шабівської сільської ради №293-VII від 23 грудня 2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Шабо, вул. Швейцарська, 14» в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно графічного матеріалу до заяви, зареєстрованої у Шабівській сільській раді 03 жовтня 2016 року вхідний №Г-425/02-21, у власність площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

-Зобов'язати Шабівську сільську раду протягом одного календарного місяця з дня набрання постановою законної сили повторно розглянути заяву позивача від 03.10.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно графічного матеріалу до заяви у власність (площею 0,1000 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

-Стягнути з Шабівської сільської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шабівської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.10.2016 року вона звернулася до Шабівської сільської ради з заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки в адміністративних межах с. Шабо з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром 0,10 га, розташованої у с. Шабо в районі будинку 14 по вул. Швейцарській. До заяви позивачем було додано графічні матеріали в позначенням контуру бажаної до відведення у його власність земельної ділянки (план земельної ділянки), копію паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків.

17.10.2016 року на адресу позивача виконавчий комітет Шабівської сільської ради вих. №Г-425/2167/02-20 надіслав листа, в якому було повідомлено про те, що її заява буде розглянута на черговому засіданні сесії сільської ради і про результати їй буде повідомлено додатково.

02.11.2016 року на адресу позивачки виконавчий комітет Шабівської сільської ради вих. № Г-425/2276/02-20 вдруге надіслав листа, в якому було повідомлено про те, що її заява буде розглянута на черговому засіданні сесії сільської ради і про результати їй буде повідомлено додатково.

18.11.2016 року, зважаючи, що заява про надання дозволу на складання проекту землеустрою від 03.10.2016 року у передбачений законом 30-ти строк розглянута не була, позивачка повторно письмово звернулася до Шабівської сільської ради, де зазначила, що сільською радою порушено вимоги ст. 118 Земельного кодексу України в частині строків розгляду звернень щодо земельних питань, а також зазначила, що підстав для відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою і передачі їй зазначеної земельної ділянки не має.

05.12.2016 року на адресу позивачки надійшов лист Шабівського сільського голови вих. № Г-513/2554/02-20, в якому їй було повідомлено, що посадовими особами попередньо розглянуто її звернення і заява винесена на розгляд постійної комісії з питань градобудівництва, землекористування і охорони навколишнього середовища сільської ради.

19.12.2016 року на адресу позивачки вдруге надійшов лист Шабівського сільського голови вих. № Г-513/2640/02-20, аналогічний за змістом першому, тобто фактично дублював попередній.

Супроводжувальним листом від 13.12.2016 року вих. № Г-513/2684/02-20 на адресу позивачки відповідачем надіслано рішення Шабівської сільської ради від 23.12.2016 року №293-VІІ «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. або, вул. Швейцарська, 14», яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки. Як мотив відмови зазначено, що земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

20.01.2017 року позивачка з заявою звернулася до відповідача, де зазначила, що прийняте рішення про відмову є незаконним, просила його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Листом від 03.02.2017 року вих. № Г-22/211/02-20 відповідач відмовив у задоволенні цієї заяви.

На підставі наведеного позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати у її відсутність, адміністративний позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без представника Шабівської сільської ради та винести законне та обґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач 03.10.2016 року звернулася до Шабівської сільської ради з заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки в адміністративних межах с. Шабо з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром 0,10 га, розташованої у с. Шабо в районі будинку 14 по вул. Швейцарській. До заяви позивачем було додано графічні матеріали в позначенням контуру бажаної до відведення у його власність земельної ділянки (план земельної ділянки), копію паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків. (а.с.9)

17.10.2016 року на адресу позивача виконавчий комітет Шабівської сільської ради вих. №Г-425/2167/02-20 надіслав листа, в якому було повідомлено про те, що її заява буде розглянута на черговому засіданні сесії сільської ради і про результати їй буде повідомлено додатково. (а.с.13)

02.11.2016 року на адресу позивачки виконавчий комітет Шабівської сільської ради вих. № Г-425/2276/02-20 вдруге надіслав листа, в якому було повідомлено про те, що її заява буде розглянута на черговому засіданні сесії сільської ради і про результати їй буде повідомлено додатково.

18.11.2016 року, зважаючи, що заява про надання дозволу на складання проекту землеустрою від 03.10.2016 року у передбачений законом 30-ти строк розглянута не була, позивачка повторно письмово звернулася до Шабівської сільської ради, де зазначила, що сільською радою порушено вимоги ст. 118 Земельного кодексу України в частині строків розгляду звернень щодо земельних питань, а також зазначила, що підстав для відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою і передачі їй зазначеної земельної ділянки не має. (а.с.14)

05.12.2016 року на адресу позивачки надійшов лист Шабівського сільського голови вих. № Г-513/2554/02-20, в якому їй було повідомлено, що посадовими особами попередньо розглянуто її звернення і заява винесена на розгляд постійної комісії з питань градобудівництва, землекористування і охорони навколишнього середовища сільської ради. (а.с.15)

19.12.2016 року на адресу позивачки вдруге надійшов лист Шабівського сільського голови вих. № Г-513/2640/02-20, аналогічний за змістом першому, тобто фактично дублював попередній. (а.с.16)

Супроводжувальним листом від 13.12.2016 року вих. № Г-513/2684/02-20 на адресу позивачки відповідачем надіслано рішення Шабівської сільської ради від 23.12.2016 року №293-VІІ «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. або, вул. Швейцарсьа, 14», яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки. Як мотив відмови зазначено, що земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с.17-18)

20.01.2017 року позивачка з заявою звернулася до відповідача, де зазначила, що прийняте рішення про відмову є незаконним, просила його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви. (а.с.19-20)

Листом від 03.02.2017 року вих. № Г-22/211/02-20 відповідач відмовив у задоволенні цієї заяви. (а.с.21)

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина чотирнадцята статті 123 ЗК).

Аналіз наведених норм права у взаємозв'язку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт невірно вирішив питання, які мають юридичне значення для прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС Україникритеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зауважує, що він є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обгрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження совїх заперечень проти позову.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується із вимогою позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ст.ст.6,72,77,211,241-246,250 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шабівської сільської ради №293-VII від 23 грудня 2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Шабо, вул. Швейцарська, 14» в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно графічного матеріалу до заяви, зареєстрованої у Шабівській сільській раді 03 жовтня 2016 року вхідний №Г-425/02-21, у власність площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зобов'язати Шабівську сільську раду протягом одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили повторно розглянути заяву позивача від 03.10.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно графічного матеріалу до заяви у власність (площею 0,1000 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнути з Шабівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шабівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: