Справа № 507/794/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 507/794/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

позивач не з'явився,

представника відповідача Медведенко Ю.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області про зобов'язання перерахувати пенсію з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 р.,-

І. Суть спору:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області в якому просив:

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області перерахувати ОСОБА_2 пенсію з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року.

ІІ. Аргументи сторін

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач в 2009 р. вийшов на пенсію на пільгових умовах, як тракторист сільського господарства за рішенням комісії від 28.07.2009 р.

Позивач зазначив, що в червні місяці 2015 р. відповідач після проведення перевірки обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії про заробітну плату зменшив нарахування середньомісячного заробітку з 3046 грн. до 2356 грн.

В серпні місяці 2015 р. пенсія позивача склала 1247 грн. в той час, коли до перерахунку вона складала 1654 грн.

Позивач вважає, що відповідач не враховував вся заробітну плату з якої були сплачені податки до пенсійного фонду. Отже відповідач не нарахував позивачу правильно пенсію, зменшивши її на 40%.

В судовому засіданні позивач пояснив, що останнім місцем його роботи було ТОВ «Зарево», де він працював бригадиром тракторної бригади. Довідки від 26.03.2008р. №159 та від 15.06.2008р. №239 для призначені пенсії видавалися Любашівським трудовим архівом. На сьогоднішній день ТОВ «Зарево» припинило свою діяльність. Вважає, що пенсію йому необхідно виплачувати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.53-57).

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що з 10.06.2009 р. на підставі заяви позивача та довідок про його заробітну плату позивачу призначена пенсія за віком згідно з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

08.05.2015 р. та 23.06.2015 р. Управління ПФУ в Любашівському районі Одеської області на підставі ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ №280 від 23.07.2014 р. «Про затвердження положення про ПФУ», Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №41/26486 від 15.01.2015 р., провело перевірку.

Мета перевірки - здійснення контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, шляхом ознайомлення з архівними документами. Перевірка проводилася щодо обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії від 26.03.2008 р. №159 та від 15.06.2008 р. №239 про заробітну плату ОСОБА_2, який працював в колгоспі ім. Щорса з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р.

В результаті проведення перевірки відповідач встановив, що довідки №159, №239 видані Любашівським районним трудовим архівом, не відповідають первинним документам. Внаслідок чого відповідач склав довідки від 08.05.2015 р. №156 та від 23.06.2015 р. №268 про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсій шляхом ознайомлення з архівними документами, в яких зазначено, що довідки №159, №239 належать заміні у 10 - денний термін.

Любашівським районним трудовим архівом було видано позивачу нові архівні довідки №189, №271, в яких заробіток позивача вказаний у відповідний період помісячно.

На підставі отриманих довідок УПФУ в Любашівському районі Одеської області пенсійну справу привело у відповідність і провело перерахунок пенсії позивача, зменшивши розмір пенсії з 01.07.2015 р. (згідно з довідкою №189 від 13.05.2015 р.) з 1654,09 грн. на 1334,13 грн., а 14.08.2015 р. (згідно з довідкою №271 від 30.06.2015 р.) з 1334,13 грн. на 1247,48 грн.

Представник відповідача зазначила, що у зв'язку із отриманням нових довідок розмір пенсії позивача склав 1247,48 грн.

Також представник відповідача зазначала, що дія постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року на позивача не поширюється за відсутності відповідних доказів в архівних документах, які б підтверджували виконання позивачем роботи за яку виплачується заробітна плата, строк виконання якої перевищує календарний місяць. Також наголошував на тому, що, починаючи з моменту призначення пенсії позивачу, пенсія відповідно до п.2ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на реалізацію якого була видана постанова №306, ніколи не призначалася.

Таким чином, на думку представника відповідача, у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так суд, встановив, що ОСОБА_2 з 10.06.2009 р. призначено пенсію за віком згідно з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На момент призначення пенсії позивачу, його загальний стаж роботи складав 27 років 07 місяців 01 день (а.с.5).

Пенсія позивачу призначена на підставі його заяви (а.с.6) та довідок про заробітну плату від 26.03.2008 р. №159 та від 15.06.2018 р. №239 виданих Любашівським районним трудовим архівом за період з 01.01.1998 р. по 31.12.1990 р. та з 01.01.1987 р. по 31.12.1991 р. (а.с.59-60).

08.05.2015 р. та 23.06.2015 р. Управління ПФУ в Любашівському районі Одеської області з метою контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, шляхом ознайомлення з архівними документами, провело перевірку обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії від 26.03.2008 р. №159 та від 15.06.2008 р. №239 про заробітну плату ОСОБА_2, який працював в колгоспі ім. Щорса з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р.

За наслідками перевірки відповідач встановив, що довідки №159, №239 видані Любашівським районним трудовим архівом, не відповідають первинним документам та належать заміні у 10 - денний термін (а.с.61-63).

13.05.2015 р. Любашівський районний трудовий архів видав позивачу нову архівну довідку №189 (а.с.64), в якій вказав, що відповідно до документів архівного фонду ТОВ «Зарево» (з 1950 р. по 1959 р. колгосп ім. Щорса, з 1959 р. - колгосп ім. Карла Маркса, з 1961 р. - колгосп ім. Щорса, в 1975 р. колгосп ім. Щорса приєднується до колгоспу ім. Горького, з 1988 проходить розукрупнення колгоспів: колгосп ім. Горького розділяється на 2 господарства: колгосп ім.. Горького та колгосп ім. Щорса, з 1992 р. по 2000 р. КСП ім. Щорса, з 2000 р. ТОВ «Зарево» і ТОВ «Кодима»), ОСОБА_2 дійсно працював у вказаному господарстві в 1987 - 1991 роках, також у довідці зазначено заробіток у вказаний період помісячно.

30.06.2015 р. Любашівський районний трудовий архів видав позивачу нову архівну довідку №271 (а.с.65). В даній довідці вказав, що відповідно до документів архівного фонду ТОВ «Зарево» ОСОБА_2 дійсно працював у вказаному господарстві в 1987 - 1991 роках, також у довідці зазначено заробіток у вказаний період помісячно.

На підставі отриманих довідок відповідач провів перерахунок пенсії позивача та зменшив розмір пенсії з 01.07.2015 р. (згідно з довідкою №189 від 13.05.2015 р.) з 1654,09 грн. на 1334,13 грн., а 14.08.2015 р. (згідно з довідкою №271 від 30.06.2015 р.) з 1334,13 грн. на 1247,48 грн.

23.09.2015 р. відповідач листом №1927/03 повідомив позивача, що у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність з урахуванням отриманих довідок №189, №271 позивач буде отримувати з вересня 2015 р. пенсію у розмірі 1247,48 грн. (а.с.3-4).

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії кожного пенсіонера визначався індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку. Для кожного пенсіонера визначався індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цьогоЗаконуздійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов'язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про протиправне зменшення пенсії відповідачем внаслідок здійснення ним перерахунків. В матеріалах справи містяться довідки про результати перевірки обґрунтованості видачі довідок про призначення пенсії. У вказаних довідках на підставі книг обліку нарахування заробітної плати колгоспу ім. Щорса за 1986-1991р.р. встановлена невідповідність даних сум нарахованої позивачу заробітної плати в довідках, які були надані для призначення пенсії, первинним документам та встановлені розбіжності в нарахуванні заробітної плати позивача помісячно (а.с.119-120). Внаслідок встановлення розбіжностей розмір середньомісячної заробітної плати зменшився з 3046,93 грн. до 2356,48 грн.

Крім того, суми нарахувань заробітної плати за відповідні періоди роботи позивача, на підставі яких були встановлені розбіжності, підтверджуються наявними в матеріалах справи розрахунками з пенсійної справи позивача (а.с.85-87).

Що стосується вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року суд зазначає наступне.

Постановою КМУ № 306 від 20.04.2005р. затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (надалі Порядок, Порядок № 306).

Згідно з п. 1. Порядку № 306 дія цього Порядку поширюється на осіб, які до 1 липня

1998 р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2. Порядку № 306, до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. 3. Порядку № 306, для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати

(доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (далі - робота), особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті: в якому зберігається пенсійна справа особи - у разі подання заяви особою, якій вже призначено пенсію; за місцем подання заяви про призначення пенсії - у разі звернення особи за призначенням пенсії.

Відповідно до п.4 Порядку № 306 до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є: для працівників старательських артілей - довідка про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії та трудова книжка; для інших осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Згідно з п. 5. Порядку № 306 у разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка

про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

Відповідно до п. 6. Порядку № 306 Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.

Згідно з п. 7 Порядку № 306 Управління Пенсійного фонду України у районі, місті,

районі в місті не пізніше ніж через 10 днів після надходження заяви з необхідними документами приймає рішення щодо зарахування до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, або надає

вмотивовану письмову відповідь про причину відмови у здійсненні зарахування.

Відповідно до п. 9. Порядку № 306 перерахунок пенсії у зв'язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений статтею 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті 27.12.2005 року № 1566/11846.

Згідно з п.17 Порядку №22-1 (в редакції до 01.10.2011 р.) якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

В свою чергу архівні установи видають довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах.

Повертаючись до спірних правовідносин, суд зазначає, що документи, які б підтверджували, що позивач виконував роботу строк виконання якої перевищував календарний місяць, відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (протокол №7 від 28.07.2009р.) позивачу була призначена пенсія відповідно до п. «в» статі13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ ( в редакції чинній на момент призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Також в рішенні про призначення пенсії вказано, що документи, які підтверджують безпосередньо зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду або протягом календарного року відсутні (а.с.5).

Отже, на підставі викладених обставин, суд робить висновок про те, що позивачу ніколи не призначалась та не нараховувалася пенсія на підставі Порядку про визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого Постановою КМУ № 306 від 20.04.2005р. Документи, які б підтверджували виплату позивачу заробітної плати за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць відсутні. Також суд встанови, що позивач ніколи не звертався до пенсійного органу із відповідною заявою.

Таким чином, суд робить висновок, що у позивача відсутнє законне право, на перерахунок пенсії з урахуванням постанови КМУ від 20.04.2005 р. №306. Отже відповідач діяв у відповідності до норм законодавства, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цихобставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення»КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач- ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1.

Відповідач - Управління пенсійного фонду України Любашівського району Одеської області адреса: вул. Кірова,37 а, смт. Любашівка, 66502

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 21 грудня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.