Справа № 804/4734/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/4734/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (суддя Прудник С.В.) по справі №804/4734/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради щодо непризначення родині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) в особі останньої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяв від 18.12.2017 р. та 14.06.2018 р.;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату родині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в особі останньої щомісячної адресної допомоги відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 р. "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" як громадянину, який доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі заяв ОСОБА_1 від 18.12.2017 р. та 14.06.2018 р.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що є внутрішньо переміщеною особою, з 03.11.2014 отримувала державну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання, виплату якої було припинено 02.03.2015 року відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. №

505. 18.12.2017 р. вона подала нову заяву про призначення її родині (в особі позивача та її малолітніх дітей) державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання. Листом відповідач повідомив позивача про те, що адресна допомога призначена родині лише на її дітей, а безпосередньо на її ім'я не призначена. 14.06.2018р. позивач знову звернулась до відповідача із заявою про призначення вказаної державної допомоги. Листом від 19.06.2018 р. №Б-38 Управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради позивача було повідомлено про те, що адресна допомога призначена лише на її дітей, а безпосередньо на її ім'я не призначена, бо зміни, які, на думку відповідача, впливають на припинення та поновлення виплат грошової допомоги у позивача відбулися поза термінами, передбаченими Постановою КМУ №505. Такі дії відповідача щодо непризначення родині ОСОБА_1 в особі останньої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивач вважає протиправними та такими, що порушують її законні права.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що його дії узгоджуються з приписами Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014р. №505, відповідно до якого особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 в липні 2014 року, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території Луганської та Донецької областей, разом з родиною була змушена залишити своє місце проживання у м. Луганську та переміститися до м. Дніпро.

03.11.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпрі ради та була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 21.09.2017 р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

03.11.2014 р. позивач, як уповноважений представник сім'ї, звернулась до відповідача із заявою про призначення її родині державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за новим місцем проживання.

Рішенням управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпрі ради від 12.11.2014 р. призначено державну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 442 грн. щомісячно на період з 03.11.2014 р. по 02.05.2015 р.

Рішенням відповідача від 28.11.2014 р. розмір державної допомоги був зменшений та становив: з 03.11.2014 р. по 02.01.2015 р. в розмірі 442 грн. (у розрахунку на одну працездатну особу), з 03.01.2015 р. по 02.03.2015 р. - 221 грн. (у розрахунку 50% допомоги на працездатну особу).

З 03.03.2015 р. у зв'язку із тим, що позивач не була працевлаштована у вказаний проміжок часу, виплата державної адресної допомоги була припинена на підставі п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505.

05.05.2015 р. ОСОБА_1 працевлаштувалась на роботу в ТОВ "Метал" на посаду хіміка - аналітика хімічної лабораторії, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 19.02.2018 р. № 19/02-1.

13.05.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати щомісячної адресної допомоги, однак листом від 20.05.2015 р. № Б-5 відповідач повідомив ОСОБА_1, що через те, що впродовж часу з листопада 2014 року по травень 2015 року позивач не працевлаштувалась, тому управління немає законних підстав для поновлення виплати щомісячної адресної допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. позивач народила доньку - ОСОБА_2 та сина - ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв по народження серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3 відповідно, які 18.12.2017 р. були взятті на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (а.с. 17, 18).

18.12.2017 р. та 19.12.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявами щодо призначення її родині (в особі позивача та її малолітніх дітей) державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за новим місцем проживання.

Листом від 21.12.2017 р. № Б-101 Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради повідомило про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги, оскільки зміни обставин, які впливають на припинення виплат грошової допомоги відбулися у ОСОБА_1 в термін не передбачений чинним законодавством.

ОСОБА_1 14.06.2018 р. вдруге звернулась до відповідача із заявою про призначення її родині державної щомісячної адресної допомоги, проте листом від 19.06.2018р. № Б-38 Управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради повідомлено позивача про те, що адресна допомога призначена лише на дітей позивача, а на її ім'я - не призначена, посилаючись на п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 р.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні на її ім'я державної адресної допомоги, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявами про призначення щомісячної державної адресної допомоги на її ім'я (18.12.2017 р. та 19.06.2018 р.), вона вже набула статусу працевлаштованої особи, а тому позивач знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги, оскільки Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутися після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505).

Згідно абзацу першого пункту 2 Порядку № 505 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

За змістом пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень або 3400 гривень, якщо до складу сім'ї входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Згідно пункту 6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку №505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

З огляду на вказані норми суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд першої інстанції також правильно зазначив і про те, що Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутися після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Слід зазначити, що пунктом 6 Порядку № 505 визначені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Встановивши, що на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявами про призначення щомісячної державної адресної допомоги на її ім'я, тобто 18.12.2017 р. та 19.06.2018 р., вона вже набула статусу працевлаштованої особи (05.05.2015 р. - дата працевлаштування), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо непризначення позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі її заяв від 18.12.2017 р. та 14.06.2018 р. щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскілки остання є працевлаштованою особою, надала докази цього та згідно вимог чинного законодавства має право на отримання вказаної допомоги.

Аргументи наведені в апеляційній скарзі вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року по справі №804/4734/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 21.12.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк