Справа № 743/1730/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1730/18 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків В.Б.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,
за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 р. у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію
В С Т А Н О В И Л А:
27 листопада 2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього на шість місяців з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а саме до 20.06.2019 року.
Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 20 червня 2018 року громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , в групі осіб здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України з Республікою Словакія, поза пунктом пропуску, на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2018 року було затримано громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 6 місяців.
Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ.
Чопським прикордонним загоном робився запит від 20.07.2018 року за № 81/989 до Департаменту консульської служби МЗС України щодо скерування запиту стосовно реадмісії вказаного громадянина до Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства громадської безпеки В`єтнаму.
Крім того, Чопським прикордонним загоном робились запити від 15.08.2018 р. за № 81/1224 та від 26.10.2018 р. за № 81/1722 до Надзвичайного і Повноважного Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні щодо ідентифікації громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Однак, відповіді на вказані запити, на адресу Чопського прикордонного загону, не надходили.
Зважаючи на вказані обставини, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутні правові підстави для продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення передачі останнього відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки до спірних правовідносин не застосовується Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним Наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 р.; виконавчий протокол до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав так і не було укладено, що вказує на невизначеність сторонами цієї Угоди конкретного механізму її реалізації та унеможливлює застосування в даному випадку процедури реадмісії до відповідача; відповідач затриманий саме з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а не з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Однак, колегія суддів не може погодитись із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 04.07.2018 року Лі КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , був поміщений до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування: вул. Лісна 5, с. Розсудів, Ріпкинського р-ну., Чернігівської обл.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
Згідно п.11. ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно п.12. ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні
Згідно п. 13. ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
- відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
- неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи дощ/ментів, необхідних для ідентифікації особи.
Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року, Лі КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), підлягає реадмісії у відповідності до Угоди, разом з тим, також Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованою Законом України від 3 вересня 2008 року №359-VI, а саме ст. 2 передбачено що, «кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1, здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам:
- мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь-якої іншої держави;
- будь-коли до їхнього в`їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні;
- підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.
З наведеного вбачається, що Україна здійснює реадмісії осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам, які підпадають під дію чинного наказу про депортацію (примусове видворення) згідно із національним законодавством.
Судова колегія наголошує, що процедура застосування реадмісії передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158 «Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб», в якій зазначається...
«Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.
Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі особи відносно якої застосовується реадмісія.»
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно Лі КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh) Чопським прикордонним загоном, в межах своєї компетенції, на адресу надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні направлявся запит та листи щодо встановлення особи відповідача, зокрема: повідомлення від 02.06.2018 р. № 81/778 , повторно листом від 15.08.2018 р. №81/1224 та від 26.10.2018 р. №81/1722; запит від 20.07.2018 р. №81/989 на адресу Департаменту Консульської Служби МЗС України із зверненням у сприянні здійснення реадмісії особи відповідача.
Разом з тим, станом на час подання адміністративного позову та згодом апеляційної скарги, інформації щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для забезпечення подальшої передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію у Чопському прикордонному загоні не має.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 1493) Державної прикордонної служби України наявні всі підстави для звернення до суду із адміністративним позовом про продовження строку затримання Лі КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh) на шість місяців з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення суду, основною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог була відсутність виконавчого протоколу до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав.
Однак, на переконання колегії суддів, таке твердження суперечить нормам міжнародного права та Конституції України виходячи із наступного.
Відповідно до статей 24,26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів договір набирає чинності в порядку і в дату, передбачену в самому договорі або погоджені між державами, які брали участь у переговорах.
Кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України «Про міжнародні договори України» визначено, що ратифікація, затвердження, прийняття, приєднання - залежно від конкретного випадку форма надання згоди України на обов`язковість для неї міжнародного договору.
Міжнародні договори набирають чинності для України після надання нею згоди на обов`язковість міжнародного договору відповідно до цього Закону в порядку та в строки, передбачені договором, або в інший узгоджений сторонами спосіб.
Чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.
Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інші органи державної влади, до відання яких віднесені питання, що регулюються міжнародними договорами України, забезпечують дотримання і виконання зобов`язань, взятих за міжнародними договорами України, стежать за здійсненням прав, які випливають з таких договорів для України, і за виконанням іншими сторонами міжнародних договорів України їхніх зобов`язань.
Порядок реалізації положень міжнародних угод у сфері реадмісію, визначено Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за № 260/26705 (далі - Інструкція)
Так, відповідно до п. 1 розділу IX зазначеної Інструкції передбачається, що у разі встановлення імплементаційними (виконавчими) протоколами до міжнародних угод про реадмісію іншого порядку реадмісії, ніж той, що встановлений у цій Інструкції, застосовуються положення визначені цими протоколами. З наведеного вбачається, що відсутність імплементаційного (виконавчого) протоколу не перешкоджає виконанню Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам «Про реадмісію громадян обох держав».
Це підтверджується п. 1 ст. 3 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам «Про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року, який передбачає, що «передача та прийняття осіб, які підлягають реадмісії, організовується відповідно до національного законодавства держав Договірних Сторін та міжнародного права, а також гарантованих принципів порядку, безпеки та гідності, з урахуванням гуманітарних аспектів і єдності сім`ї осіб, які підлягають реадмісії».
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність виконавчого протоколу до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав не можу бути підставою про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки Українським законодавством передбачено і інші порядки реадмісію громадян інших держав.
З сукупного аналізу викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки Чопським прикордонним загоном (військова частина 1493) Державної прикордонної служби України вчинено всіх дій щодо ідентифікації затриманої особи для повернення її до держави походження в порядку реадмісію.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року скасувати, та прийняти нове, яки позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України задовольнити.
Продовжити на шість місяців строк затримання громадянина соціалістичної Республіки В`єтнам, ЛІ КОНГ ТРІНГ (Le Cong Trinh), ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а саме до 20.06.2019 року.

Повний текст постанови складено « 20» грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма