Справа № 0240/3602/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2018 р. Справа № 0240/3602/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.,

представника позивача: Задарко Ю.М.,

представників відповідача: Могиль Т.О., Зинки Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, поданої представником позивача до суду 06.11.2018 за вх. №50282, позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу, які відображені у акті перевірки №3266/1404/13308219 від 06.07.2018, та за результатами якого 22.08.2018 прийняті податкове повідомлення - рішення за № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 72 990 грн. та податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з єдиного податку на 7 299 грн.

Ухвалою суду від 12.10.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.11.2018.

06.11.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову (вх. №50282), в якій позивач частково змінив мотиви, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги, зокрема зняв з розгляду питання щодо дотримання відповідачем порядку та підстав прийняття наказу на проведення перевірки.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 12.11.2018 , судом оголошено перерву з метою надання відповідачу часу для формування своєї позиції стосовно зміненого обґрунтування заявлених позовних вимог. Наступне підготовче засідання призначено на 12.12.2018.

Ухвалою від 12.12.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та за згодою сторін призначено розгляд справи по суті у той само день після закриття підготовчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зміну підстав позову та поясненнях наданих під час судового розгляду справи.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, просили в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву (вх. №49427 від 01.11.2018). Зокрема вказали, що в ході проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача були встановлені факти протиправності формування показників податкового кредиту за четвертий квартал 2015 року та жовтень 2016 року за рахунок нереальних фінансово-господарських операцій, що призвело до заниження задекларованих платником суми податку на додану вартість та одночасно до завищення від'ємного значення з цього податку. Висновки акта перевірки від 06.07.2018 №3266/1404/13308219 відповідач вважає обґрунтованими та правомірними, а прийнятті на його підставі податкові повідомлення-рішення - законними.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 12.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД зареєстровано, як юридична особа 15.01.1992 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, та являється платником податку на додану вартість (номер запису в реєстрі 200219751).

В період з 11.06.2018 по 27.06.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідно до наказу від 11.06.2018 за № 3356 та на підставі направлень від 11.06.2018 за №1428, №1429, №1430, проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного та іншого законодавства посадовими особами ТОВ ВКФ "Комета" ЛТД під час проведення реконструкції Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Липовецького району за період з 20.07.2015 по 30.04.2018.

Результати перевірки оформлено актом від 06.07.2018 за №3266/1404/13308219 (а.с.26-32).

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в ході перевірки встановлено порушення позивачем:

- п. 44.2 ст. 44, п. 292.3 ст. 292 Податкового Кодексу України (із змінами і доповненнями) від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), ст.1, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Доходи" , Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 "Зобовязання", Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати", в результаті чого занижено єдиний податок у періоді, що перевірявся на загальну всього 5839 грн., у тому числі: за 3-4 кв. 2015 року в сумі 5839 грн.

- п.44.1 ст 44 , п.198.1 ст.198 , п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 58392 грн., в тому числі за: 4 кв. 2015 року в сумі 54567 грн.; за жовтень 2016 року в сумі 3825 грн.

Як вбачається із акту перевірки, податковий орган ставить під сумнів виконання частини робіт із залученням субпідрядної організації, а саме ТОВ "АТД-СЕРВІС" , вказуючи на те, що в актах приймання виконаних будівельних робіт, оформлених за Договором від 31.08.2015 з Росошанською сільрадою, не міститься посилання про залучення до виконання робіт субпідрядників . Також, в обґрунтування своєї правової позиції, податковий орган вказував на те, що у контрагента позивача - ТОВ "АТД- СЕРВІС", згідно фінансового звіту за 2015 рік, на балансі не обліковуються основні засоби, а тому це унеможливлює виконання зазначеного об'єму робіт саме ТОВ "АТД- СЕРВІС". Таким чином, на думку податкового органу, господарські операції між позивачем та ТОВ "АТД-СЕРВІС" не спричиняють реального настання правових наслідків, у зв'язку з чим позивачем порушені визначені в акті перевірки вимоги чинного законодавства України.

Висновки проведеної перевірки знайшли своє відображення у прийнятих 22.08.2018 податкових повідомленнях - рішеннях:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 72 990 грн., з яких 58 392,00 грн. за податковими зобов'язаннями і 14 598,00 грн. за штрафними санкціями;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку на 7 299,00 грн., з яких 5 839,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 1460,00 грн. за штрафними санкціями. (а.с.46-49).

В свою чергу, позивач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, а відтак, такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суд з даним позовом в якому, зокрема просив скасувати податкове повідомлення - рішення за № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 72 990 грн. від 22.08.2018 та податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з єдиного податку на 7 299 грн. від 22.08.2018.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. "а" п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, "податковий кредит" - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку: з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Також, згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За визначенням ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) "первинний документ" - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця (отримувача послуг) права на формування відповідних сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, як викладені у його постановах від 30.01.2018 №К/9901/2803/18 (у справі №820/11856/13-а), від 31.01.2018 №К/9901/5557/18 (у справі №826/245/14), від 06.02.2018 №К/9901/7258/18 (у справі №810/6695/14), 04.04.2018 № К/9901/27694/18 (у справі №808/2519/15).

Як вбачається із матеріалів справи, 31.08.2015, між позивачем (Підрядник) та Росошанською сільрадою Липовецького району Вінницької області (Замовник), на конкурсних засадах було укладено договір підряду №02-22/135 (а.с. 105-109).

Згідно пункту 1.1 Договору підрядник зобов'язується здійснити роботи з реконструкції Росошанської ЗОШ по вул. Шкільна, 1 в с. Росоша Липовецького району Вінницької області.

Так, згідно умов Договору роботи вважаються завершеними після підписання Сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (п. 2.4 Договору). При цьому, згідно п. 3.1 ціна договору складає 1 952 864, 98 грн.

Пунктом п.3.2 Договору визначено, що ціна договору є динамічна. При необхідності за взаємною згодою, Сторони мають право на укладення додаткових угод (п.3.3 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, забезпечення виконання робіт матеріалами, технологічним, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на Підрядника.

Пунктом п. 5.2 Договору передбачено, що підрядник має право залучити для виконання робіт робочу силу (інженерно-технічних спеціалістів і робітників) в достатній кількості та з відповідною кваліфікацією.

Крім того, п. 6.8.1 встановлено обов'язок підрядника забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим Договором.

Виконання робіт за даним договором оформлено актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 120-126, 128-133, 135-139, 141-149, 151-154):

- за вересень 2015 року на суму 1 136 864,98 грн.;

- за жовтень 2015 року на суму 400 500,14 грн.;

- за листопад 2015 року на суму 315 458,15 грн.;

- за грудень 2015 року на суму 52 577,76 грн.;

- за лютий 2016 року на суму 21 606,44 грн.

У судовому засіданні представник позивача пояснила, що оскільки зазначений в Договорі значний обсяг робіт є зовнішніми роботами, які необхідно було виконати до настання зимового сезону, а Росошанська школа не була єдиним об'єктом над яким працювала ВКФ "Комета" ЛТД ТОВ, позивач вимушений був вдатися до допомоги іншого суб'єкта господарювання, зокрема до ТОВ "АТД-СЕРВІС"

Як вбачається із матеріалів справи, у перевіряємий період між позивачем (як замовником) та (як підрядник) було укладено Договір підряду від 07.09.2015 за №7-09/15, згідно якого підрядник зобов'язується виконати роботи з реконструкції Росошанської ЗОШ по вул. Шкільна, 1 в с. Росоша Липовецького району Вінницької області, а замовник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, прийняти і оплатити виконані роботи.

У судовому засіданні представник позивача пояснила суду, що ТОВ "АТД-СЕРВІС" проводило роботи з демонтажу балок перекриття на даху школи та з улаштування покриттів з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення з використанням спеціального маломеханічного устаткування.

Договором визначено, початок робіт - протягом трьох календарних днів після укладення договору та надання замовником фронту робіт; завершення робіт - 90 календарних днів після початку робіт з правом дострокового виконання (п.п.2.1-2.2). Ціна предмета договору складає 350 350,00 грн., в т.ч. ПДВ 58 391,67 грн. (п.3.1) Розрахунки проводяться протягом десяти банківських днів з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (п. 4.1-4.2). Договором також визначено, що забезпечення виконання робіт матеріалами покладається на замовника, в свою чергу підрядник залучає для виконання робіт робочу силу (інженерно технічних спеціалістів та робітників) (п. 5.1-5.2).

За результатами виконання договору сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 95-102), а саме:

- Акт б/н за листопад 2015 року на суму 120500 грн.;

- Акт №2 за листопад 2015 року на суму 229850 грн.

При цьому, як вбачається із змісту актів виконаних робіт, останні є ідентичними видам робіт, що були зазначені в актах виконаних робіт оформлених з Росошанською сільрадою та входять до їх складу. Таким чином, роботи, виконані ТОВ "АТД-СЕРВІС" за договором підряду від 07.09.2015 за №7-09/15, були спрямовані на виконання позивачем умов договору підряду №02-22/135, укладеному з Росошанською сільрадою.

Крім того, як повідомила в судовому засіданні представник позивача, Договори підряду між позивачем та Росошанською сільрадою укладено за результатами конкурсних торгів, тому, в даному випадку, до спірних правовідносин, окрім іншого підлягають застосуванню й положення Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Згідно приписів п. 19 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (який діяв на момент оформлення актів, в редакції чинній на день їх складання), документація конкурсних торгів повинна містити у разі закупівлі робіт або послуг - вимогу про зазначення учасником у пропозиції конкурсних торгів інформації (повне найменування та місцезнаходження) про кожного суб'єкта господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт як субпідрядника в обсязі не менше ніж 20 відсотків від вартості договору про закупівлю.

З наведеного вбачається, що зазначення субпідрядників, у разі їх залучення здійснюється лише у випадку, якщо обсяг виконуваних ними робіт становить не менше 20 відсотків від вартості договору закупівлі.

Як вбачається із матеріалів справи, ціна договору підряду між Росошанською сільрадою Липовецького району Вінницької області та позивачем складала 1 952 864, 98 грн., а ціна договору субпідряду між позивачем та ТОВ "АТД- СЕРВІС" - 350 350,00 грн., що є меншим від 20 % загальної суми підрядних робіт, а тому, оскільки у даному випадку законодавець не передбачив зазначення субпідрядників на етапі конкурсних торгів, то безпідставним є висновок відповідача про необхідність зазначення їх у актах приймання виконаних будівельних робіт за основним підрядним договором.

Щодо висновку податкового органу, що у контрагента позивача - ТОВ "АТД- СЕРВІС" згідно фінансового звіту за 2015 рік на балансі не обліковуються основні засоби, суд зазначає, що відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарських операції, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

В судовому засіданні представник позивача звернула увагу суду, що з характеру виконаних робіт вбачається, що особливої потреби у "відповідних основних фондах, участі значної кількості висококваліфікованого персоналу та наявності відповідних ресурсів", як висловлюється у акті перевірки відповідач, немає.

Погоджуючись з наведеною аргументацією сторони позивача, судом також враховано, що роботи на замовлення позивача виконувались ТОВ "АТД-СЕРВІС" на тому самому об'єкт і в той самий час, де їх виконував позивач. При цьому, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, місце проведенні ремонтних робіт позивачем та його підрядником дозволяло останньому використовувати при здійсненні визначених договором від 07.09.2015 робіт "основні фонди та відповідні ресурси" позивача.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідачем під час проведення перевірки жодних зауважень, окрім не зазначення ТОВ "АТД-СЕРВІС" субпідрядником у актах виконаних робіт за договором з Росошанською сільрадою, щодо оформлення первинних документів наведено не було.

За отримані послуги позивачем проведено розрахунки з контрагентом, що підтверджується локальним кошторис на будівельні роботи, який містить перелік виконаних та оплачених за Договором від 07.09.2015 за №7-09/15; довідкою про вартість виконаних послуг, актами приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року, платіжними дорученнями №214 від 25.11.2015 та №221 від 04.12.2015 (а.с. 91-104). Тобто, відбулись реальні зміни майнового стану платника податків позивача.

Крім того, реальності здійснення господарської операції з контрагентом підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання виконаних будівельних робіт сформованих з Росошанською сільрадою, які засвідчують повне виконання позивачем взятих на себе за Договором від 31.08.2015 зобов'язань.

Суд звертає увагу на ту обставину, що у податкового органу під час перевірки зауважень щодо податкових накладних, що виписувались на виконання умов договорів, не було, що дає всі підстави вважати, що вони складені відповідно до вимог чинного законодавства та є належним чином оформленими первинними документами.

Так, в матеріалах справи знаходяться копії податкових накладних, складені ТОВ "АТД - Сервіс", а саме: № 38 від 16.11.2015, № 40 від 30.11.2015, які згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 306112 та №306149 внесені до реєстру 01.12.2015 та 03.12.2015 відповідно (а.с. 42- 45), тобто усі виписані податкові накладні, на підставі яких сформовано позивачем податковий кредит, зареєстровані, тобто пройшли перевірку на "ризиковість".

Водночас, як окрему підставу в обґрунтування своїх висновків податковий орган зазначає те, що в укладених між позивачем та ТОВ "АТД-СЕРВІС" договорах, останній визначається як підрядник, а в актах виконаних робіт виступає як генпідрядник.

З такими твердженням відповідача суд не погоджується з огляду на ту обставину, що форма акту виконаних робіт є шаблонною та передбачає підписання його як генпідрядником так і підрядником в одній і тій самій графі.

Так, у випадку укладення трьохстороннього договору, сторонами договору є замовник, генпідрядник та, відповідно, субпідрядник, а у випадку ж укладення двостороннього договору, сторонами договору є замовник та підрядник і такі поняття як "генпідрядник" та "субпідрядник" не фігурують взагалі. Крім того, на переконання суду, відповідне зауваження податкового органу щодо оформлення акту приймання виконаних будівельних робіт жодним чином не свідчить про нездійснення контрагентом позивача окреслених в акті робіт.

Також, суд критично оцінює наведені у відзиві на позовну заяву посилання відповідача на неможливість виконання контрагентом позивача власними силами об'єму робіт, що визначений в актах виконаних будівельних робіт зважаючи на те, що як видно з платіжних доручень, згідно яких між позивачем та ТОВ "АТД-СЕРВІС" проведено розрахунок за виконані роботи 120 500,00 грн. перераховано 25.11.2015 і остаточний розрахунок у сумі 229 850,00 грн. здійснено 04.12.2015.

У судовому засіданні представник позивача, заперечуючи проти висновків податкового органу, зокрема зазначила, що роботи виконувались щонайменше 64 дні, що при 8-годинному робочому дні потребує близько 15 осіб, а не 44 як зазначає податковий орган.

Крім того, як пояснила в судовому засіданні представник позивача, формування актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в здійснюється з використанням спеціального програмного забезпечення яке обраховує кількість людино-годин, необхідних для виконання того чи іншого виду робіт із врахуванням нормативів та стандартів ручної праці, в той час як улаштування покриттів з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення здійснюється із використанням спеціального маломеханічного устаткування, з використанням якого такі обсяги робіт виконуються на багато швидше (200 кв.м./день при роботі 2-х осіб), хоча вважаються ручною працею, і відповідним чином обраховується.

При цьому, відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення, господарських операції, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Одночасно, суд зауважує, що порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість. Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів з яких було б можливо встановити про сумнівність ведення в 2015 році ТОВ "АТД-Сервіс" своєї господарської діяльності та які мали б бути в обов'язковому порядку враховані позивачем під час укладання з даним контрагентом відповідного Договору підряду. Водночас реальність, як виконаних робіт, так і періодів їх виконання, відповідність первинної документації вимогам закону та можливість виконати відповідні роботи в ході розгляду справи було повністю обґрунтовано позивачем з наданням підтверджуючих доказів.

Що стосується решти обґрунтувань представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, то вони не спростовують сформовані вище по тексту рішення суду висновки суду та не доводять протилежного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги сукупність встановлених під час розгляду справи обставин справи суд приходить до висновку, що представником відповідача не було надано суду належних доказів, які б свідчили про наявність виявлених та зафіксованих у відповідному акті порушень чинного законодавства України та, як наслідок, про правомірність збільшення позивачу податкового зобов'язання визначеного в податкових повідомленнях - рішеннях від 22.08.2018 за № та №.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № Головного управління ДФС у Вінницькій області від 22.08.2018 прийняті відносно товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД (вул. Келецька, 53, кім.235 м. Вінниця, ) 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок ) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД (вул. Келецька, 53, кім.235 м. Вінниця, )

Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 21.12.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна