Справа № 760/16355/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа №760/16355/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15825/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року (головуючий суддя Губська О.А.) у справі №760/16355/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, у якому просив: визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення йому одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи; стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму в розмірі 689753 гривні; зобов'язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, відповідно до постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов'язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу у відповідності до статті 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 на день встановлення інвалідності. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони залишено без руху з огляду на несплату останнім судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року повернуто заявнику з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року визначено належною до сплати суму судового збору з огляду на характер та кількість позовних вимог у розмірі 8185,32 грн. Разом з тим, відповідачем було надано платіжне доручення від 21 квітня 2017 року на суму 606, 32 грн., що свідчить про невідповідність сплаченого розміру судового збору належному до сплати за подання апеляційної скарги відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги наголошено на тому, що позивач не отримував копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року, як і відсутні відомості щодо отримання вказаної ухвали відповідачем. Крім того, суд апеляційної інстанції фактично позбавив позивача отримати задоволення від доведення на рівні апеляції усієї ганебності поведінки відповідача до осіб з особливими потребами

Відповідачем надано пояснення до касаційної скарги позивача, в якому Міністерством оборони України наголошено на своїй зацікавленості в апеляційному розгляді справи, а відтак касаційну скаргу слід задовольнити та скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною третьою статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини 6 статті 187 КАС України, в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Положеннями цієї ж статті у редакції на час подання позовної зави передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За подання фізичною особою позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Системний аналіз статті 6, частини другої статті 162 КАС (в редакції, станом на дату подання адміністративного позову) дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що він заявив одну позовну вимогу немайнового характеру - про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, залишаючи без руху апеляційну скаргу Міністерства оборони України помилково виходив з того, що позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, а відтак належною до сплати сума судового збору становить 8185,32 грн.

Отже, належний до сплати розмір судового збору становив 606,32 грн. (551, 20 грн. х 110%).

Відповідна сума судового збору була на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року була сплачена відповідача, про що Міністерством оборони України своєчасно було подано відповідне платіжне доручення (а.с.98).

Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що станом на час вирішення апеляційним судом питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції вважає передчасним висновок апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року про повернення апеляційної скарги на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у справі №760/16355/16-а скасувати.

Справу №760/16355/16-а направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду