Справа № 1740/2035/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2018 року м. РівнеСправа №1740/2035/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртранспезпеки у Чернігівській області
про визнання протиправним та скасування розрахунку,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртранбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 24.05.2018 №0020732.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2018 працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було зупинено транспортний засіб - вантажно сідловий тягач DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 з напівпричіпом KOGEL, д.р.н. НОМЕР_3 для здійснення габаритно-вагового контролю на пересувному пункті габаритно-вагового контролю, за результатами якого було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0020732 від 24.05.2018, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0015232 від 24.05.2018, квитанцію №1123 від 24.05.2018 та розрахунок №0020732 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Разом з тим позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль його транспортного засобу був здійснений з порушенням вимог законодавства, оскільки проведення рейдової перевірки було здійснено поза межами робочого часу, що свідчить про її протиправність. Крім того, згідно з наданих відповідачем чеку зважування, актів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, що було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю. Під час зважування, водію позивача не було пред'явлено документи про проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки та не було надано жодної інформації про використовувані автомобільні ваги. Зазначає, що всупереч Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» було неправомірно визначено відстань, що пройдена транспортним засобом для здійснення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Позивач стверджує, що його водій просив відповідача надати йому можливість привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормами шляхом його часткового розвантаження, проте працівниками відповідача було відмовлено в даних діях. З метою уникнення подальшого зупинення транспортного засобу та з метою усунення порушень позивачем було спрямовано інший транспортний засіб для проведення перенавантаження деревини. Таким чином, відповідачем не вірно складено оспорюваний розрахунок плати за проїзд, а тому такий розрахунок складений всупереч чинному законодавству, та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 27.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з тим, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на 124км автодороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» на підставі щотижневого графіку рейдових перевірок та направлення на перевірку була проведена рейдова перевірка транспортного засобу позивача та проведено зважування. Твердження позивача щодо протиправності рейдової перевірки з підстав, що її було проведено поза межами робочого часу є помилковим, адже Законом України «Про автомобільний транспорт» визначено, що такі перевірки може здійснюватися в будь-який час. Після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Укртрансбезпеки у Чернігівській області було встановлено перевищення вагових та осьових параметрів, після чого законно складено довідку про результати габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів. Стверджує, що контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було правильно виконано розрахунок плати за проїзд 24.05.2018. Відстань від місця завантаження до місця розвантаження була визначена 576 км, оскільки недоліки перевізником не були усунуті, а автомобіль продовжував рух до місця розвантаження. Вважає, що твердження позивача, що використовувалося вимірювальне і зважувальне обладнання без метеорологічної повірки є бездоказовим та безпідставним, оскільки на пункті габаритно-вагового контролю в Чернігівській області використовується прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS-PWIA, відповідність якого підтверджується відповідними документами. Відтак, оспорюваний розрахунок є правомірним.

Ухвалою суду від 02.10.2018, за клопотанням відповідача, було замінено первинного відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, належним - Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області.

У встановлений судом строк позивачем до суду подано відповідь на відзив, у якій він підтримав позовні вимоги повністю.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив, у яких він підтримав позицію, викладену у відзиві.

Сторони у судове засідання не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином. Позивач у поданому суду клопотанні позовні вимоги підтримав та не заперечує проти розглянути справу в порядку письмового провадження. Представником відповідача вкотре заявлено клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд, на виконання вимог ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України, розглянув дану адміністративну справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів - транспортний засіб - вантажно сідловий тягач DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 (свідоцтво серії НОМЕР_2) з напівпричіпом KOGEL SN 24, д.р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво серії НОМЕР_4) належать на праві власності ОСОБА_1.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) від 24.05.2018, позивач на вищевказаному транспортному засобі перевозив деревину у кількості 284шт., об'ємом V:29,482 м3.

24.05.2018 працівниками Укртрансбезпеки у Чернігівській області на пункті габаритно-вагового контролю, розташованого на автомобільній дорозі автодороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» (124км) було здійснено перевірку вантажного транспортного засобу позивача DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 з напівпричіпом KOGEL SN24, д.р.н. НОМЕР_3.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було складено:

- акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №0020732 від 24.05.2018;

- довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0015232 від 24.05.2018 із зазначенням наступних параметрів транспортного засобу: вісь 1 - 7,6 т, вісь 2 - 12,95 т, вісь 3 - 8,54 т, вісь 4 - 8,6 т, вісь 5 - 8,69 т; повна маса транспортного засобу 46,3 тонни;

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0020732 до акту №0020732 від 24.05.2018, відповідно до якого пройдена відстань транспортного засобу склала - 576 км, загальна маса - 46,38 т, перевищено 6,38 т (що складає 15,95%), навантаження на одиничну вісь - 12,95 т, перевищено - 1,95 т (що складає 17,73%), навантаження на строєну вісь 25,83 т - перевищено на 3,83 т (що складає 17,41 % від нормативу), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів - 1,01 євро/км, що у загальній сумі становить 1745,28 євро.

Вважаючи такий розрахунок органу Укртрансбезпеки протиправним, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Законом України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 (далі - Постанова №198), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила №1306).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до пп.1 п.4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (пп.15, 27 п.5 Положення №103).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Згідно з вимогами ч.2 ст.29 Закону №3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.33 Закону №2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі статтею 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Вищезазначені положення узгоджуються з вимогами п.16 Постанови №198, відповідно до якого перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та методика розрахунку плати за такий проїзд, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (пп.3 п.2 Порядку №189).

Згідно з п.28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 33 Закону №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил №1306 (пункт 3 Правил №30).

Відповідно до п.22.5 Правил №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням (п.31-1 Порядку №879).

Таким чином, положеннями Порядку №879 чітко визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу без відповідного дозволу визначається або за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати. При цьому, показники нормативних габаритно-вагових параметрів не повинні перевищувати 2 відсотків.

Як слідує із матеріалів справи, відповідно до оспорюваного розрахунку від 24.05.2018, відповідач визначив відстань яка пройдена транспортним засобом як 576 км.

Разом з тим, з акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.05.2018 №0020732 вбачається, що відповідачем не було встановлено, яку відстань пройшов транспортний засіб позивача з місця завантаження смт. Добрянка Ріпкинського району до місця проведення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі автодороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» (124 км), де було здійснено перевірку вантажного транспортного засобу позивача DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 з напівпричіпом KOGEL SN 24, д.р.н. НОМЕР_3.

Тобто, за основу відстані було вказано загальну відстань від пункту навантаження смт. Добрянка Ріпкинського району, Чернігівської області до смт.Оржів, Рівненського району Рівненської обл., та відображено в акті про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 24.05.2018 №0020732.

При перевищенні вагових параметрів, законодавством передбачені інші засоби впливу на перевізника, а саме, відповідно до п.п. 22, 23, 24 Порядку №879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Позивач наголошує на тому, що в ході рейдової перевірки він виявив бажання скористатися своїм правом привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, про що повідомляв працівників органу Укртрансбезпеки.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що відстань від місця завантаження до місця розвантаження була визначена 576 км, оскільки недоліки перевізником не були усунуті, а автомобіль продовжував рух. Тобто транспортний засіб внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся. Проте, відповідач жодним чином не спростовує те, що в ході рейдової перевірки позивач виявив бажання скористатися своїм правом часткового розвантаження.

Водночас, згідно з актом про перенавантаження деревини від 24.05.2018, з транспортного засобу - вантажно сідловий тягач DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 з напівпричіпом KOGEL SN 24, д.р.н. НОМЕР_3 було перевантажено частину вантажу, у кількості 148 одиниць на транспортний засіб DAF ТЕ 95 XF 430, д.р.н. НОМЕР_6 з напівпричіпом SCHMITZ SCS 24L, д.р.н. НОМЕР_7, які належать на праві власності позивачу у відповідності до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до журналу обліку транспортних засобів, що здійснюють заїзд на територію ТОВ «Одек» в с. Оржів, Рівненського району, відповідно до якого 25.05.2018 транспортний засіб DAF XF 95.430, д.р.н. НОМЕР_5 в'їхав на територію в 10 год. 33 хв., а транспортний засіб DAF ТЕ 95 XF 430, д.р.н. НОМЕР_6, в'їхав на територію в 10 год. 35 хв.

Дані обставини свідчать про те, що позивач вчинив дії з метою приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом перевантаження на інший транспортний засіб, не зважаючи на ігнорування таких дій з боку працівників органу Укртрансбезпек, а тому правові підстави для нарахування позивачу плати за обидві складові маршруту у відповідача були відсутні.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача, як на підставу протиправності дій відповідача, щодо проведення рейдової перевірки поза межами робочого часу, оскільки положення Закону №2344-III та Порядку №879 передбачають та регулюють проведення рейдових перевірок в будь-який час. Зокрема, пунктом 8 Порядку №879 встановлено, що у темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим.

Щодо позиції позивача про зважування вантажного автомобіля на приладі обліку, яким це зважування здійснювалось, та його технічну справність, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Згідно з п.п.12-14 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідач стверджує, що на пункті габаритно-вагового контролю в Чернігівській області використовується прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS-PWIA, яким також було здійснено зважування транспортного засобу вантажно сідлового тягача DAF XF 95.430 (д.р.н. НОМЕР_5) з напівпричіпом KOGEL SN 24 (д.р.н. НОМЕР_3) в ході рейдової перевірки 24.05.2018.

На підтвердження проходження періодичної повірки зважувального обладнання відповідачем надано копію сертифіката відповідності від 20.12.2017 №UA.TR.002.CB.0310-17 (дійсний протягом 1 року), додатку до такого сертифікату, а також сертифікат перевірки типу від 27.11.2017 №UA.TR.002.CТ.0117-17 Rev.0 (дійсний до 27.11.2027).

При цьому, матеріали габаритно-вагового контролю не містять доказів того, що саме ці ваги використовувались в місці проведення габаритно-вагового контролю, вказаному в акті від 24.05.2018 №0020732 для зважування автомобіля позивача. Копії вказаних сертифікатів водію не надавались.

Враховуючи відсутність в акті від 24.05.2018 №0020732 та в змісті чеку зважування від 24.05.2018 №1123 будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, суд не приймає до уваги надані представником відповідача копії сертифікатів від 20.12.2017 №UA.TR.002.CB.0310-17 та від 27.11.2017 №UA.TR.002.CТ.0117-17 Rev.0, оскільки з наданих документів не можливо ідентифікувати, що зважування проводилось саме цими вагами.

Таким чином, визначення вагових параметрів транспортного засобу позивача було здійснено з порушенням Порядку №879, а тому отримані в результаті зважування докази не можуть вважатися судом достовірними в силу вимог ст.75 КАС України.

З огляду на викладене, відповідач, визначив позивачу плату за проїзд великовагового транспортного засобу не маючи при цьому на підтвердження зазначеної обставини належних та достовірних доказів, що свідчить про протиправність оскаржуваного розрахунку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Формуючи оспорюваний розрахунок з нарахуванням позивачу плати за обидві складові маршруту без можливості привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження та на підставі результатів зважування, отриманих без дотримання вимог Порядку №879, відповідач переклав тягар доказування у суді відсутності порушень норм Закону №2344-III в частині пройденого маршруту на самого позивача, що суперечить принципу презумпції невинуватості, істотною ознакою якого є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності формування оспорюваного розрахунку, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0020732, сформований Управлінням Укртранспезпеки у Чернігівській області 24.05.2018.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр.Перемоги, 14, м.Київ, 01135; ідентифікаційний код 39816845), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.