Справа № 819/803/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1918/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року (суддя - Баб'юк П.М., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №819/803/18 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Тернопільського об'єднаного УПФ України в Тернопільській області, в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в обчислені пенсії позивачу з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 року з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна»; 2) зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 року з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «України» та врахуванням окремих розбіжностей визначених Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №677/18-22 від 05 липня 2018 року, з дня призначення пенсії та врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив та доповнення до відзиву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного УПФ України Тернопільської області, щодо відмови ОСОБА_2 в обчислені пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №В-6/0513 від 31 березня 2014 року виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна». Зобов'язано Тернопільське об'єднане УПФ України Тернопільської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №В-6/0513 від 31 березня 2014 року виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «України» та врахуванням окремих розбіжностей визначених Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №677/18-22 від 05 липня 2018 року з дня призначення пенсії та врахуванням раніше виплачених сум.

З цим рішенням суду першої інстанції від 20.08.2018 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 20.06.2017 року позивач ОСОБА_2 разом із заявою про призначення пенсії додала довідку про заробітну плату № В-6/05-13 від 31.03.2014 року, видану Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 01.1992 р. по.31.12.1996 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», для перерахунку пенсії. Однак, провести зустрічну перевірку вказаної довідки № В-6/05-13 від 31.03.2014 року неможливо, оскільки відомості по заробітній платі оформлені неналежним чином: є багато виправлень, закреслень, неможливо встановити відповідність нарахованої заробітної плати утриманим внескам. Зазначає апелянт, що при проведенні експертного дослідження та огляду особових рахунків ОСОБА_2 про нарахування їй заробітної плати за час роботи в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», судовим експертом використано не всі вірні документи, які регламентували оплату праці та сплату внесків до Пенсійного фонду України за період з 1992 р. по 1996 р.. Крім цього, вважає апелянт, що з урахуванням положень п.4 ст.122 КАС України, позивач звернулася до суду із пропущенням шестимісячного строку, а тому відповідно до ст.123 КАС України, це має наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 20.08.2018 р. та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач надала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Просить позивач апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 20.08.2018 року залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.06.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до відповідача Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області із заявою для призначення пенсії за віком, та подала архівну довідку про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 р., видану Державним архівом Тернопільської області за період роботи ОСОБА_2 з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «України» (а.с. 15-16).

Із 08.04.2017 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

08.09.2017 р. відповідач Тернопільське об'єднане УПФ України Тернопільської області листом №15217/04 відмовив позивачу у перерахунку пенсії згідно поданої довідки про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 р., оскільки така оформлена неналежним чином та не підтверджена первинними документами (а.с. 14).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 р., виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з пп.3 п.2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 вказаного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином, із аналізу наведених правових норм видно, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 р. є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

З матеріалів справи видно, що позивач для перерахунку їй пенсії, з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «України», подала відповідачу архівну довідку про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 р., видану Державним архівом Тернопільської області.

Крім цього, суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року у даній справі призначено судово-економічну експертизу особових рахунків ОСОБА_2 за період роботи з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна».

За результатами судово-економічної експертизи експертом складено висновок №677/18-22 від 05 липня 2018 року, у якому встановлено: 1) за період роботи ОСОБА_2 з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року загальна сума нарахованої заробітної плати згідно даних особових рахунків співробітника банку «Україна» по заробітній платі складає 9575,67 грн., сума нарахованої заробітної плати за виключенням сум одноразової матеріальної допомоги, оплати харчування, проїзду 8595,50 грн, сума виплаченої заробітної плати 6510,51 грн; 2) окремі розходження у сумах нарахованої заробітної плати працівника ОСОБА_2 за період з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р., вказаної в особових рахунках співробітника банку «Україна» по заробітній платі та в архівній довідці від 31.03.2014 року №В-6/05-13, що складають такі суми: - за 1992 рік у сумі 1273 карб. за рахунок сум індексації +2353 крб. та -1080 карб. помилково включено суму травня в нарахування за червень 1992 року; - за 1996 рік у сумі 235 грн. - включено суму допомоги на оздоровлення. По інших сумах нарахованої заробітної плати в період 1992-1996 років розходжень у сумах нарахованої заробітної плати встановленої експертним дослідженням за даними особових рахунків ОСОБА_2 та вказаних в архівній довідці не встановлено; 3) суми заробітної плати ОСОБА_2, включення яких до заробітку дій обчислення пенсії передбачено пенсійним законодавством, що відображені в архівній довідці Державного архіву Тернопільської області від 31.03.2014 р. вик №В-6/05-13 за період роботи з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна» врахуванням даних, відображених в особових рахунках працівника зазначені у графі 2 таблиці 1, графі 2 таблиці 2 експертного дослідження та складають 8595,50 грн. (400282453,75 карб. або 4002,82 грн. за 1992-1995 роки та 4592,68 грн. за 1996 рік); 4) в результаті експертного дослідження встановлено, що із сум заробітної плати ОСОБА_2, отриманих застрахованою особою період 1992 - 1996 роки, відображених в архівній довідці Державного Тернопільської області від 31.03.2014 вих №В-6/05-13 та особових рахунках за період роботи з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. в Тернопільській акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна», утримувалися страхові внески до Пенсійного фонду України у розмірі 86,27 грн..

В такій ситуації, суд першої інстанції сформував обґрунтований висновок про те, що позивачем дотримано встановленого порядку звернення до відповідача за перерахунком пенсії. Позивач в період з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року дійсно працювала в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна» та отримувала заробітну плату, із сум якої утримувались внески до Пенсійного фонду України.

При цьому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апелянта щодо порушень допущених судовим експертом при проведенні експертного дослідження та огляду особових рахунків ОСОБА_2, оскільки з матеріалів справи, зокрема листа №15217/04 від 08.09.2017 р. видно, що наведені обставини не були підставою для відмови позивачу у врахуванні довідки про заробітну плату №В-6/05-13 від 31.03.2014 р. для перерахунку пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність апеляційних обґрунтувань.

Відносно покликань апелянта про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, то колегія суддів зазначає, що фактичні обставини справи та приписи статті 122 КАС України вказують на те, що позивачем не пропущено 6-ти місячний строк звернення до адміністративного суду із розглядуваними позовними вимогами.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року в адміністративній справі №819/803/18 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.В. Ільчишин

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 20.12.2018 року