Справа № 0440/5598/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 0440/5598/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року

у справі №0440/5598/18

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"24" липня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в якому просив визнати на підставі статті 40 Конституції України: "Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк", частини другої статті 19 Конституції України; "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України", статті 19 закону України "Про звернення громадян": "Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

1) об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

2) на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

3) скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

4)забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

5)письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

6)вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

7)у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

8)не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

9)особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходив до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.,

бездіяльність відповідача в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації при розгляді скарги громадянина України ОСОБА_1 від 25.06.2018 реєстраційний №: НОМЕР_1 (додаток 1) протиправною, а саме: не вчинено дій:

щодо складання екологічного висновку, не вчинено дії спрямованої на виділення коштів у розмірі 279 тис грн. з державного чи обласного фонду охорони навколишнього природного середовища для виконання природоохоронного заходу;

зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 екологічний висновок, та подати вищезазначений природоохоронний захід для затвердження до Дніпропетровської обласної ради для виділення в установленому порядку коштів на його реалізацію;

2) зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 відповідь на запитання, а саме: яким чином має можливість фізичного існування громадянин України ОСОБА_1 при розмірі місячного доходу у 2300,37 гри. в зимовий період, у зв'язку з позбавленням права на отримання субсидії на оплату енергоносіїв

3) зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 відповідь на запитання, а саме: про розмір шкоди, яку нанесено інтересам держави та громадянам України за період 2005-2018 роки, у зв'язку з бездіяльністю чи навмисними діями посадових осіб області щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини "Теплоагенти Благути©" та прізвища посадових осіб, які нанесли шкоду інтересам держави та громадянам в екологічній та економічній сфері.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 р. у справі № 0440/5598/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику.

Ухвалу суду мотивовано невиконанням позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 р. у справі № 0440/5598/18, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що приписи ст. 8 Конституції України гарантують особі безперешкодне право звернення до суду.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. ОСОБА_1 до суду надіслано клопотання про надання безоплатної вторинної правової допомоги у праві та необхідності перенесення розгляду справи до призначення досвідченого юриста для захисту прав позивача у суді.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд не є суб'єктом надання вторинної правової допомоги в розумінні приписів Закону України «Про безоплатну правову допомогу», крім того, заявником не надано доказів того, що він є суб'єктом отримання вторинної правової допомоги. За таких обставин, суд не має підстав для задоволення поданої заяви. Щодо вимоги про перенесення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що скаржник заздалегідь обізнаний про судовий розгляд поданої ним апеляційної скарги, мав можливість своєчасно звернутись у передбачений законом спосіб за отримання безоплатної правової допомоги. Інших підстав щодо неможливості прибуття в судове засідання заявником не зазначено.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії. В своєму позові ОСОБА_1 також просив звільнити його від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище, на підтвердження якого надав суду копії документу про отримання субсидії та копії документів про прибуток та про витрати пенсії на продукти, ліки та оплату енергоносіїв.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху у зв'язку з його невідповідністю нормам КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позову, а саме: надання документу про сплату судового збору, надати документи на підтвердження процесуальної дієздатності особи (надати паспорт позивача).

Ухвалою суду від 25.07.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано до суду належних доказів на підтвердження скрутного становища позивача.

06.08.2018 року позивач на виконання ухвали надав суду заяву про звільнення його від сплати судового збору, яка мотивована неможливістю сплати судового збору через скрутне матеріальне становище, що підтверджується копією довідки про перерахунок пенсії позивача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року повернуто позовну заяву позивачеві.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали від 24.07.2018 року про залишення позову без руху, а саме: не надано доказів на підтвердження порушення прав позивача, а надані позивачем документи про неможливость сплати судового збору носять інформаційний характер та не свідчать про скрутний матеріальний стан особи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на незадовільний матеріальний стан. На підтвердження своїх доводів, позивач додав акт обстеження матеріально-побутових умов із висновком комісії про те, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги в зв'язку з тяжким матеріальним становищем; довідку Управління Пенсійного фонду про розмір отриманої пенсії за період з січня 2017 року по грудень 2017 року; повідомлення про надання субсидій з листопада 2017 року; довідку Благодійного фонду «Екологія-Геос» про те, що він з 2005 року на благодійних засадах працює головою наглядової ради цього фонду та за час праці заробітної плати, іншої матеріальної чи грошової допомоги від фонду не отримував, та інших доходів, ніж пенсії, не має; відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів про те, що за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 інформації про доходи ОСОБА_1 в ЦБД ДРФО немає. Крім того, в заяві позивач посилається на рішення судів у інших справах, якими його звільнено від сплати судового збору.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов'язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) обмежений статтею 8 Закону України «Про судовий збір», в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, суд першої інстанції на час вирішення питання про відкриття провадження у справі міг би самостійно вирішити питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору за умови існування належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача (довідка про відсутність у позивача доходів, тощо).

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем до суду було надано документи інформаційного характеру, які свідчать лише про розмір пенсійних виплат позивача, суму його витрат у відповідний період на харчування, ліки та енергоносії, фактичне призначення йому субсидії, але не дають змоги дійти висновку щодо рівня матеріального стану позивача, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги, компенсації тощо).

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані позивачем документи на підтвердження скрутного матеріального становища (довідка про призначення субсидії, документи про витрати на харчування, ліки, енергоносії, лист про перерахунок пенсії) не є належними та допустимими доказами для цілей відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати.

Згідно із положеннями п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було застосовано норми процесуального права та прийнято рішення про повернення адміністративного позову позивачеві, оскільки останнім не було усунуто недоліків адміністративного позову.

Посилання скаржника на положення ст.ст. 8 та 55 Конституції України, як на підставу звільнення від сплати судового збору суд відхиляє, оскільки даними нормами передбачено право особи на судовий захист. Суд не заперечує наявність у скаржників права на звернення до суду та в будь-якому випадку не обмежує його, проте порядок звернення до апеляційного адміністративного суду визначений Кодексом адміністративного судочинства України та встановлює чіткі вимоги до апеляційної скарги, зокрема щодо сплати судового збору.

Крім того, порядок сплати судового збору та підстави звільнення від сплати судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір». Підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору скаржниками не наведено.

За таких обставин, керуючись принципом законності, відповідно до якого суд приймає рішення з чітким дотриманням норм Конституції України та законів України, не має права на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору, без наявності достатніх та обґрунтованих підстав, всупереч вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року є законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідної до вимог норм процесуального права, а відтак підстави для її зміни або скасування - відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 р. у справі № 0440/5598/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 р. у справі № 0440/5598/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко