Справа № 810/5094/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року 810/5094/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Пласт" про стягнення коштів з банківських рахунків платника,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Пласт"" про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 258710,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкових обов’язків з орендної плати з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з рентної плати за спеціальне використання води, з надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення та з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах, крім видів відходів як вторинної сировини. Позивач зазначає, що вказана заборгованість підтверджується даними податкових декларацій, які були подані відповідачем самостійно, а також нарахованою пенею, однак у добровільному порядку не сплачена.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу п’ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Копію вказаної ухвали суду вручено відповідачу 12.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №783.

Проте, на час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Приватне акціонерне товариство "Пласт" (ідентифікаційний код 25168700, місцезнаходження: 08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 48) зареєстроване як юридична особа 08.04.1998, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як платник окремих податків відповідач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано до податкового органу податкові декларації (розрахунки), в яких відповідач самостійно визначив податкові зобов’язання, що підлягають сплаті до бюджету, а саме:

1) податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік (вх. від 17.02.2017), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання у розмірі 310040,62 грн., зі сплатою у січні-листопаді щомісячно по 25836,72 грн. та в грудні 2017 року в сумі 25836,70 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з орендної плати за землю відповідач не сплатив за листопад-грудень 2017 року в загальному розмірі 51673,42 грн.

2) податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік (вх. від 20.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання у розмірі 310040,62 грн., зі сплатою у січні-листопаді щомісячно по 25836,72 грн. та в грудні 2018 року в сумі 25836,70 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з орендної плати за землю відповідач не сплатив за січень-липень 2018 року в загальному розмірі 180857,04 грн.

3) податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік (вх. від 17.02.2017), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання за 134,40 кв.м. у розмірі 4300,80 грн., зі сплатою щоквартально у сумі 1075,20 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач не сплатив за 4 квартал 2017 року в сумі 1075,20 грн.

4) податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік (вх. від 19.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання за 134,40 кв.м. у розмірі 5003,71 грн., зі сплатою у 1-3 квартали щоквартально у сумі 1250,93 грн. та в 4 кварталі 2018 року в сумі 1250,92 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач не сплатив за 1-2 квартали 2018 року в сумі 2501,86 грн.

5) податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік (вх. від 17.02.2017), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання за 1606,40 кв.м. у розмірі 25702,40 грн., зі сплатою щоквартально у сумі 6425,60 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач не сплатив за 4 квартал 2017 року в сумі 6425,60 грн.

6) податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік (вх. від 19.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено річну суму податкового зобов’язання за 1606,40 кв.м. у розмірі 29911,17 грн., зі сплатою у 1-3 квартали щоквартально у сумі 7477,79 грн. та в 4 кварталі 2018 року в сумі 7477,80 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач не сплатив за 1-2 квартали 2018 року в сумі 14955,58 грн.

7) податкову декларацію з рентної плати за 4 квартал 2017 року (вх. від 08.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання за 4 квартал 2017 року в сумі 68,42 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання з рентної плати відповідач не сплатив в сумі 68,42 грн.

8) податкову декларацію з екологічного податку за 4 квартал 2017 року (вх. від 08.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за 4 квартал 2017 року в сумі 111,27 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідач не сплатив в сумі 111,27 грн.

9) податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2018 року (вх. від 08.05.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за 1 квартал 2018 року в сумі 50,58 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідач не сплатив в сумі 50,58 грн.

10) уточнюючу податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2018 року (вх. від 13.06.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 56,25 грн. та штраф в сумі 0,17 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідач не сплатив в сумі 56,25 грн. та в сумі 0,17 грн.

11) податкову декларацію з екологічного податку за 2 квартал 2018 року (вх. від 03.08.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за 2 квартал 2018 року в сумі 163,34 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідач не сплатив в сумі 163,34 грн.

12) податкову декларацію з екологічного податку за 4 квартал 2017 року (вх. від 08.02.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах в сумі 482,91 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах відповідач не сплатив в сумі 482,91 грн.

13) податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2018 року (вх. від 08.05.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах в сумі 95,97 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах відповідач не сплатив в сумі 95,97 грн.

14) уточнюючу податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2018 року (вх. від 13.06.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах в сумі 106,68 грн. та штраф в сумі 0,32 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах відповідач не сплатив в сумі 106,68 грн. та в сумі 0,32 грн.

15) податкову декларацію з екологічного податку за 2 квартал 2018 року (вх. від 03.08.2018), в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах в сумі 67,50 грн.

Визначені у вказаній податковій декларації податкові зобов’язання від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах відповідач не сплатив в сумі 67,50 грн.

У зв'язку з порушенням відповідачем граничних строків сплати податкових зобов'язань від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, контролюючим органом здійснено нарахування пені у розмірі 6,18 грн.

У зв'язку з порушенням відповідачем граничних строків сплати податкових зобов'язань від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах, контролюючим органом здійснено нарахування пені у розмірі 11,73 грн.

Враховуючи те, що податковий обов'язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов'язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов’язання оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, даних інтегрованої картки відповідача, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з рентної плати за спеціальне використання води, з надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення та з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах, крім видів відходів як вторинної сировини на загальну суму 258692,11 грн. відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пеня, визначена п.п.129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п. 129.4 ст. 129 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що у зв’язку з несплатою у встановлені законодавством строки грошового зобов’язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об’єктах, позивачем була нарахована пеня, яка станом на момент розгляду справи не сплачена відповідачем та становить 17,91 грн.

Нарахування пені у вказаному вище розмірі підтверджується даними інтегрованої картки ПрАТ "Пласт", з якої вбачається на підставі чого нарахована пеня та за який період.

При цьому, будь-яких доказів щодо неправомірності нарахування пені у вказаному вище розмірі відповідач суду не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов’язань за податковими деклараціями та нарахованою пенею на загальну суму 258710,02 грн. відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, відповідно до якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що контролюючим органом було виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 08.02.2017 №103-17 на суму 22111,71 грн.

Вказану податкову вимогу вручено відповідачу 21.02.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням відповідач суду не надав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 258710,02 грн.

Згідно з п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.п. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків ПрАТ "Пласт" у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 258710,02 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 258710,02 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків Приватного акціонерного товариства "Пласт" (, місцезнаходження: 08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 48) у банках, що обслуговують такого платника, грошові кошти в сумі 258710 (двісті п’ятдесят вісім тисяч сімсот десять) грн. 02 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.