Справа № 2а-6930/12/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №2а-6930/12/1370
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на посаді, визнати дії протиправними та виплату середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.07.2012 року за №1133 в частині накладення дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції; поновлення на посаді старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області; визнання дій протиправними та скасування наказу від 31.07.2012 року за №240 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України у запас за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України; стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.07.2012 року.

Аргументами позовних вимог є те, що при накладенні на ОСОБА_1 даного дисциплінарного стягнення ГУ МВС України у Львівській області керувалось виключно наказом МВС України від 16.03.2017 року за №81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, повязаних із загибеллю й травмуванням особового складу», який не визначає надзвичайну подію, як порушення стосовно працівника міліції кримінальної справи, а чітко визначає, що надзвичайними подіями являються ті, які повязані із загибеллю чи травмування особового складу ОВС України, а також не передбачає за порушення кримінальної справи звільнення із органів внутрішніх справ.

Відповідач у запереченнях на позов зазначив, що звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України передував висновок службового розслідування. Згідно висновку службового розслідування, за грубі порушення положень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, наказу МВС України від 16.03.2007 року за №81, що призвело до надзвичайної події порушення кримінальної справи, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, на старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

При цьому, судом відмовлено у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки таке не підтверджено жодними доказами.

Ухвалою від 07.08.2012 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 03.10.2012 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 10.09.2014 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 25.09.2014 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 року скасовано ухвалу від 25.09.2014 року про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 19.02.2015 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 05.03.2015 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 05.03.2015 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 03.12.2018 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 13.07.2012 року за №1133 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС» за грубі порушення положень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, наказу МВС України від 16.03.2007 року за №81, що призвело до надзвичайної події порушення кримінальної справи, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, на старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 31.07.2012 року за №240 о/с (по особовому складу), відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) лейтенанта міліції ОСОБА_1 /М-201014/, старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС, з 31.07.2012 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає: 17 років 01 місяць 06 днів, у пільговому обчисленні: 22 роки 00 місяців 05 днів.

Підставою для прийняття даного наказу був наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.16 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року за № 565-XII, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Частиною 1 ст.18 цього ж Закону, визначено, що Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.9 цієї ж статті, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року за №3460-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок, у відповідності до ст.2 згаданого Закону, - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як передбачено ст.7 даного Закону, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З аналізу ст.12 цього ж Закону випливає, що звільнення з органів внутрішніх справ є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Статтею 14 визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень.

Так, зокрема, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

В матеріалах справи наявний Висновок службового розслідування за №205, затверджений 11.07.2017 року, з приводу порушення кримінальної справи №183-0279 відносно посадових осіб Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області (заступника начальника відділу начальника МГБ ОСОБА_2, старшого ДІМ СДІМ ОСОБА_1, та двох помічників СДІМ ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.) за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.146 ч.2 ст.365 КК України.

Так, службовим розслідуванням було встановлено, що за результатам службового розслідування установити причетність працівників міліції, до скоєння даного злочину не надалось можливим тому було прийнято рішення, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області після встановлення їх винності або невинності у відповідності до закону прокуратурою Шевченківського району м. Львова.

Також у службовому розслідування зазначено і таке:

Проведеним прокуратурою Шевченківського району м.Львова досудовим слідством установлено, що ОСОБА_2, 3 грудня 2011 року, працюючи на посаді заступника начальника районного відділу міліції - опальником МЛІЛІЇ громадської безпеки Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, будучи зобов'язаним у відповідності до Закону України «Про міліцію» виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення, тобто будучи службовою особою, діючи за попередньою змовою із працівниками Шевченківського РВ: помічником дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3, помічником дільничного інспектора міліції сектору дільничних - інспекторів Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4, старшим дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області лейтенантом міліції ОСОБА_1, діючи у власних інтересах та всупереч інтересам служби, явно виходячи за дані йому Законом України повноваження, чітко усвідомлюючи всю незаконність своїх дій як працівника правоохоронного органу, дав незаконну вказівку останнім, незаконно утримувати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на опорному пункті дільничних інспекторів Шевченківського РВ, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.А.Кучера, 8, та будь-якими методами фізичного та психічного впливу примусити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до дачі зізнавальних показів по злочинам.

У відповідності до Висновку судово-медичної експертизи за №17/12 від 11.01.2012 року у громадянина ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у огляді синців на лівій поперековій ділянці, задній поверхні правого стегна, задньо-внутрішній поверхні лівого стегна, садна на передній поверхні лівої тазової гомілки, і могли бути спричиненні в період з 04.12.2011 по 06.12.2011 ударами руками, ногами або іншими тупими предметами та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Окрім цього, згадані працівники міліції чітко усвідомлюючи всю незаконність своїх дій, всупереч волі ОСОБА_5, позбавляючи його можливості вільно пересуватися, в період з 03.12.2011 по 05.12.2011 утримували останнього на опорних пунктах Шевченківського РВ, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. А.Кучера, 8 та Єрошенка, 20, де останній не бажав перебувати, без відповідних повідомлень керівництва та родичів останнього та складення передбачених законодавством процесуальних документів, чим обмежив особисту волю ОСОБА_5, хоч реальних підстав не було.

Ураховуючи вищенаведене, а також те, що прокуратурою Шевченківського району м.Львова у процесі проведення досудового слідства по кримінальній справі №183-0279 12.06.2012 року порушено кримінальну справу відносно старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.146 ч.2 ст.365 КК України та 27.06.2012 року по даній кримінальній справі закінчено досудове слідство та скеровано її до Шевченківського районного суду м.Львова у порядку ст.225 КПК України для її розгляду, було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

В той же час, як вбачається зі змісту висновку службового розслідування такий містить виклад аналогічних обставин та підстав притягнення до кримінальної відповідальності, який відображений у постанові старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м.Львова ОСОБА_7 від 29.05.2012 року про порушення кримінальної справи №183-0279.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності фактично за вчинення дій, оцінку яким має надавати суд в рамках розгляду кримінальної справи№183-0279.

При цьому, як на час звільнення позивача, так і на час розгляду справи в суді вирок у даній справі щодо останнього не виносився.

Як передбачено ч.5 ст.17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, особа рядового або начальницького складу, стосовно якої винесено постанову про притягнення її як обвинуваченої у вчиненні злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов'язаної з наданням публічних послуг, та/або пов'язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом, до розгляду справи судом.

З огляду на положення викладеної норми, позивач повинен був бути відсторонений від виконання повноважень до розгляду кримінальної справи у суді, а в разі винесення обвинувального вироку щодо нього звільнений з органів внутрішніх справ на підставі підп. «й» п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Дотримання такого порядку звільнення позивача забезпечує реалізацію конституційної презумпції невинуватості особи, закріплений у ст.62 Основного Закону України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наказ від 31.07.2012 року за №240о/с не відповідає критерію законності акта субєкта владних повноважень, закріпленому у п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому такий є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок є протиправним та підлягає скасуванню також і наказ від 31.07.2012 року за №240 о/с (по особовому складу), оскільки такий приймався на підставі вищенаведеного наказу.

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Також, враховуючи положення абзацу другого п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, позивача належить поновити з 01.08.2012 року.

Згідно з п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, продовжується у згаданому пункті.

При цьому, у відповідності до підп. «з» п.1, п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата.

В матеріалах справи наявна довідка Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області від 17.10.2018 року за №11831/43/05-2018 зі змісту якої вбачається, що виплати позивача у травні 2012 року становили 2198 грн. 14 коп., а у червні 2012 року - 2067 грн. 88 коп.

Відповідно середньоденний розмір грошового забезпечення позивача становить 109 грн. 38 коп. (2198 грн. 14 коп. + 2067 грн. 88 коп.:39), а середньомісячний 2133 грн. 01 коп. (4266 грн. 02 коп. : 2).

З врахуванням викладеного та листів Мінсоцполітики України від 23.08.2011 року за №8515/0/14-11/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік», від від 21.08.2012 року за № 9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», від 04.09.2013 року за №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», від 09.09.2014 року за №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», від 20.07.2015 року за № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», від 05.08.2016 року за №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», сума, яка підлягає стягненню, дорівнює 175445 грн. 52 коп. (1604 робочих днів х 109 грн. 38 коп.) за період з 01.08.2012 року по 20.12.2018 року, за виключенням податків та обовязкових платежів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Крім того, рішення в частині поновлення та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню в силу положень ст.371 КАС України.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.139 КАС України не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.07.2012 року за №1133 в частині накладення дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України у Львівській області від 31.07.2012 року за №240 о/с в частині звільнення старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України у запас за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області з 01.08.2012 року.

Стягнути з Головного управління МВС України у Львівській області, що знаходиться за адресою м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, на користь ОСОБА_1, що мешкає за адресою Львівська область, Жовківський район, с.Нова Скварява, 175445 (сто сімдесят пять тисяч чотириста сорок пять) грн. 52 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обовязкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 2133 грн. (дві тисячі сто тридцять три) грн. 01 коп., за виключенням податків та інших обовязкових платежів, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 грудня 2018 року.

Суддя В.Я.Мартинюк