Справа № 820/2946/18
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 грудня 2018 року

справа №820/2946/18

адміністративне провадження №К/9901/64596/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А. М.

за участю представників

позивача - Демури І. Б., за дов. від 19 грудня 2018 року;

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у складі судді Тітова О. М. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у складі колегії судів Перцової Т. С., Жигилія С. П., Спаскіна О. А. у справі №820/2946/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східтепло буд" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

19 квітня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Східтепло буд" (Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 березня 2018 року № 2, яким зменшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 468 903 грн та зменшено суму податкового кредиту за серпень 2017 року на суму 459 622 грн, з мотивів протиправності його прийняття.

21 червня 2018 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з недоведеності складу податкового правопорушення, яке за висновком податкового органу полягає у нереальності господарських операцій платника податків з Товариствами з обмеженою відповідальністю «Самміт-Агро-Трейд», «Союз Кепітал Строй» за наслідком здійснення яких платником податків сформовано податковий кредит за серпень 2017 року, а також з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготепло», за якими платником податків задекларовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за відповідний період (за ланцюгом постачання).

22 жовтня 2018 року відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

У касаційній скарзі податковий орган, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме пунктів 74.1 статті 74, частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV), просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, податковий орган вказує, що на підставі інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено наявність вироку від 31 січня 2018 року, винесеного Дарницьким районним судом міста Києва у справі № 753/23956/17 щодо посадової особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Кепітал Строй».

23 листопада 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за наслідками усунення податковим органом недоліків касаційної скарги в установлений судом строк та витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 820/2946/18.

10 грудня 2018 року справа № 820/2946/18 надійшла до Верховного Суду.

17 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Товариства на касаційну скаргу податкового органу, в якому платник податків спростовує доводи касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні відповідно до вимог статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у березні 2018 року посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з постачальниками - Товариствами з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй» та «Самміт-агро-трейд» за період з 01 серпня 2017 року по 31 серпня 2017 року, за результатами якої складено акт від 03 березня 2018 року № 833/20-40-14-22-07/40509343 (далі - акт перевірки).

Перевірка проводилася, зокрема, з підстав, визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

27 березня 2018 року заступником начальника податкового органу на підставі акта перевірки згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № 2 за порушення вимог статті 185, статті 187, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, підпункту «і» пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зменшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 468 903 грн та зменшено суму податкового кредиту за серпень 2017 року на суму 459 622 грн.

Склад податкового правопорушення доводиться податковим органом виключно на підставі твердження про нереальність господарських операцій між платником податків та Товариствами з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй» та «Самміт-агро-трейд», а також Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготепло» (за ланцюгом постачання) внаслідок чого позивачем протиправно сформовано податковий кредит та визначено податкові зобов'язання за серпень 2017 року.

Нереальність господарських операцій обґрунтовується відповідачем посиланням на не підтвердження операцій з контрагентами по ланцюгу постачання, недоліки, допущені при оформленні товарно-транспортних накладних, наявність узагальнюючої інформації щодо контрагентів платника податків, а також додаткового обґрунтовувалася вироком, винесеним у кримінальному провадженні щодо посадової особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй», який набрав законної сили.

Положеннями статті 185, статті 187, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, на які посилався податковий орган як на підставу винесення спірного податкового повідомлення-рішення, надано право платнику податків віднести до складу податкового кредиту, серед іншого, суми податку на додану вартість, що сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних.

Зміст підпункту «і» пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України до обов'язкових реквізитів, які зазначаються у податковій накладній, відносить код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг.

Вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлюють обов'язок платника податків - продавця товарів/послуг при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Первинні документи податкового та бухгалтерського обліку мають відповідати вимогам, передбаченим статтею 9 Закону № 996-ХІV, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704).

Верховний Суд визнає, що витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність спірних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Щодо господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Самміт-агро-трейд»

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у періоді, який підлягав перевірці, позивач здійснював господарські операцій з придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Самміт-агро-трейд» товару (шлак металургійний ніздрюватий: мартенівський і відвальний доменний, щебінь шлаковий для дорожнього будівництва, фракція 10-20 мм, марка М600 та транспортні послуги) за договором постачання товару від 24 липня 2017 року №24/07 та відповідних специфікацій до нього - № 1, № 2, № 3 від 24 липня 2017 року).

За наслідками виконання умов вказаного договору позивачем придбано товар на загальну суму 1 995 275 грн 78 коп., в т.ч. податок на додану вартість - 332 545 грн 96 коп., суму якого у повному обсязі включено до складу податкового кредиту у серпні 2017 року, що підтверджується даними податкової декларації.

Реальність операцій з придбання товару за цим договором, за наслідками яких Товариством сформовано податковий кредит, досліджена та підтверджена судами першої та апеляційної інстанцій на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку. Судами попередніх інстанцій надано оцінку відповідності первинних документів вимогам частини першої та другої статті 9 Закону № 996 -ХІV та статті 201 Податкового кодексу України.

Судами першої та апеляційної інстанцій підтверджено рух коштів на підставі наданих належних та допустимих доказів у справі. Відповідачем не спростовується факт перерахування коштів.

Судами попередніх інстанцій встановлено факт приймання товару та подальшу його реалізацію, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготепло».

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстави для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Доводи касаційної скарги податкового органу у цій частині зводяться виключно до непогодження з оцінкою судів попередніх інстанцій встановлених обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено. Податковим органом лише наводяться доводи щодо наявності повноважень на використання податкової інформації при проведенні перевірок.

Зауваження щодо змісту податкових накладних і порядку їх оформлення та реєстрації у відповідача відсутні.

Твердження про невідповідність даних, указаних в товарно-транспортних накладних, фактичному місцю навантаження товару досліджено та спростовано судами попередніх інстанцій. При цьому суди першої та апеляційної інстанцій небезпідставно зазначили, що сумніви і припущення податкового органу не можуть бути покладені в основу висновків акта перевірки.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Щодо господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй»

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що платником податків на підставі договору постачання від 24 липня 2017 року №25/07 придбано товар (шлаки металургійні ніздрюваті: мартенівський і відвальний доменний та транспортні послуги).

Загальна сума Договору складає 762 453 грн 96 коп., в т.ч. податок на додану вартість - 127 075 грн 66 коп., сума якого у повному обсязі віднесена позивачем до податкового кредиту серпня 2017 року, що відповідає даним податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року.

Верховний Суд вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про реальність господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй» передчасні, виходячи з такого.

До суду апеляційної інстанції податковим органом надано вирок від 31 січня 2018 року, винесений Дарницьким районним судом міста Києва у справі № 753/23956/17 щодо посадової особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй».

Судом апеляційної інстанції не досліджено обставини, викладені в обвинувальному вироку від 31 січня 2018 року, з мотивів того, що відповідач не зазначав про винесення вироку відносно засновника ОСОБА_4 вказаного підприємства, копія цього вироку до суду першої інстанції не надавалась. Вказані доводи були наведені відповідачем лише в апеляційній скарзі. Доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, і неможливість підписання нею документів від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй» не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Наведена з рішення суду апеляційної інстанції цитата доводить, що судом апеляційної інстанції не досліджувався зміст долученого вироку, не встановлювалася особистість посадової особи контрагента та період її діяльності, натомість апеляційний суд використав знеособлену копію судового рішення замість оригіналу, який навіть не долучено до матеріалів справи.

В обвинувальному вироку Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року у справі № 753/23956/17 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 27, частини 1 статті 205 Кримінального кодексу України, встановлено, що невстановленими досудовим розслідуванням особами проведено перереєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй», де ОСОБА_5 виступила засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй», що, в свою чергу, надало можливість невстановленим досудовим розслідуванням особам використовувати вищевказане підприємство для прикриття незаконної діяльності - надання податкової вигоди іншим суб'єктам господарської діяльності під виглядом здійснення реальних фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей. Так, з червня 2017 року невстановлені досудовим розслідуванням особи використовували реквізити та банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй» для відображення наче б то наданих послуг підприємствам реального сектора економіки, серед яких, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східтепло Буд».

Актом перевірки викладені дослідження податкового органу, за якими встановлено, що позивач здійснював фінансово-господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз кепітал строй».

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справі у суді апеляційної інстанції) вирок суду в кримінальному провадженні який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили.

Верховний Суд при цьому виходить з того, що вирок у цій кримінальній справі на момент проведення перевірки та винесення спірних повідомлень-рішень набув законної сили і повинен був враховуватися податковим органом при проведення перевірки суб'єкта господарювання. Обставини, встановлені у вироку, можуть мати значення для правильного вирішення цієї адміністративної справи і повинні бути оціненими судами попередніх інстанцій в силу дії принципу офіційного з'ясування обставин справи. Надання вироку тільки під час судового розгляду у суді апеляційної інстанції унеможливило здійснення його оцінки судом першої інстанції, проте не виключає обов'язку суду апеляційної інстанції здійснити таку оцінку.

Поряд з цим судом першої інстанції не досліджено яка саме інформація стала фактичною підставою для проведення перевірки, адже перевірку проведено з підстав, визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Відтак, під час здійснення нового розгляду справи судам необхідно дослідити зміст наказу податкового органу від 19 лютого 2018 року № 1130 та встановити означену групу обставин.

Дослідження розрахунку зменшення суми податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів є також обов'язковим під час нового судового розгляду, з огляду на те, що податкові зобов'язання податковим органом визначено сукупно.

Верховний Суд вважає наявними порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у справі №820/2946/18 скасувати.

Адміністративну справу №820/2946/18 направити на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер