Справа № 808/1814/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 жовтня 2018 року Справа № 808/1814/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Техенергохім

до відповідача: Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Техенергохім (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати реєстрацію податкової застави від 28.05.2015 №15363825; визначити спосіб виконання судового рішення- шляхом припинення реєстрації зареєстрованої 28.05.2015 за №15363825 податкової застави; визначити порядок виконання судового рішення шляхом вилучення реєстратором (ДП Національні інформаційні системи) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна зареєстрованої 28.05.2015 за №15363825 податкової застави; визначити строк виконання судового рішення - місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 28.05.2015 за номером 15363825 ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу згідно з актом опису майна від 21.05.2015 за №10 на підставі рішення ДПІ про опис майна у податкову заставу від 16.03.2015 №41. При цьому постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/2973/15 визнано протиправним та скасовано вказане рішення від 16.03.2015 №41 та податкову вимогу від 16.03.2015 №345-23. Однак, до теперішнього часу судове рішення не виконане ані в частині скасованої податкової вимоги, ані в частині скасованого рішення про опис майна у податкову заставу. До державного реєстру обтяжень не внесено відомостей про скасування рішення, яке було підставою для опису майна. Зазначає, що 22.02.2017 відповідача ліквідовано, а на звернення позивача до ДП Національні інформаційні системи з заявою про скасування реєстрації податкової застави від 28.05.2015 №15363825 товариством отримано відмову з підстав відсутності заяви від обтяжувача, якого на даний час ліквідовано.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№21828 від 12.07.2018) серед іншого посилається на те, що у позивача постійно обліковувався податковий борг. Стверджує, що оскільки станом на 31.05.2018 за позивачем обліковується податковий борг з податку на прибуток, тому жодна з перелічених позивачем підстав не може слугувати для скасування податкової застави.

Ухвалою суду від 11.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 05.07.2018.

05.07.2018 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.07.2018, яке не відбулося у зхвязку з перебуванням головуючого судді у відпустці, та було перенесено на 03.09.2018.

03.09.2018 продовжено підготовче провадження, витребувано додаткові докази та відкладено підготовче засідання на 24.09.2018.

24.09.2018 відкладено підготовче засідання на 02.10.2018.

02.10.2018 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 25.10.2018.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, із підстав викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

16 березня 2015 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Запоріжжя прийнято рішення №41 про опис майна ТОВ Техенергохім у податкову заставу.

28 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Запоріжжя зареєстровано за №15363825 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу майно платника податків з актом опису майна від 21.05.2015 №10, про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 8-9).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року у справі №808/2973/15, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015, визнано протиправними та скасовано: податкову вимогу від 16.03.2015 №345-23 та рішення від 16.03.2015 №41.

Як стверджує представник позивача, товариство зверталося до ГУ ДФС у Запорізькій області та до ДП Національні інформаційні системи із заявою про скасування реєстрації податкової застави, на що отримано відмову, яка мотивована ліквідацією обтяжувача та відповідно відсутностю заяви саме від обтяжувача майна, або рішення суду (11-13).

Не погоджуючись із такими діями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, визначений Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень N 1255-IV від 18.11.2003 (далі Закон №1255-IV).

Згідно із ст. 2 Закону №1255-IV, обтяжувач, це уповноважений орган (особа) при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003р. №1255-ІV (далі Закон №1255 ) обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором.

Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Статтею 37 Закону №1255 визначено, що до публічних обтяжень належать:

1) податкова застава;

2) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця;

3) звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов'язань боржника;

4) пункт 4 частини першої статті 37 виключено

5) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом;

6) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.

Порядок встановлення і зміст окремих видів публічних обтяжень визначаються законом. Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі.

Згідно з статтею 41 Закону №1255 публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Як передбачає частина друга статті nau://ukr/1255-15|st43/ 43 Закону №1255, держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Частина п'ята статті 43 цього Закону передбачає, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року №830 (далі по тексту Порядок №830), державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

07 вересня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.05.2017, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.07.2004 №830, зокрема в частині визначення Реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до абз.5 п.2 Порядку №830, реєстратори це субєкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно з абз.4 п.4 Порядку №830, державна реєстрація податкової застави, предметом якої є рухоме майно, проводиться податковим керуючим, яким складено акт опису.

Абзацом третім п.6 цього Порядку передбачено, що у разі проведення державної реєстрації публічних обтяжень рухомого майна державним або приватним виконавцем та податковим керуючим відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі сформованої ними заяви за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру.

Відповідно до ст.4 Закону №1255 обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Одним з видів публічних обтяжень, згідно із п. 1 ст. 37 Закону №1255 є податкова застава.

Згідно із пп.14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова застава спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобовязання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобовязання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Як встановлено судом, 28.05.2015 за номером 15363825 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Запоріжжя зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу згідно з актом опису майна від 21.05.2015 за №10 (а.с. 10) на підставі рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя про опис майна у податкову заставу від 16.03.2015 №41.

Відповідно до запису у Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 8-9) вид обтяження: публічне обтяження; тип обтяження: податкова застава; обтяжувач: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року у справі №808/2973/15, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015, визнано протиправними та скасовано: податкову вимогу від 16.03.2015 №345-23 та рішення від 16.03.2015 №41.

Тобто, вказаним судовим рішенням було скасовано рішення, яке стало підставою для обтяження рухомого майна у податкову заставу.

Як вже було зазначено вище, статтею 41 Закону №1255 визначено, що відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Отже, вказаними вище нормами передбачений детальний алгоритм та спосіб для внесення/вилучення записів до/з Державного реєстру, внесення будь-яких змін до вже існуючих записів про обтяження в Державному реєстрі, дотримання якого є обовязковим для виконання усіма субєктами правовідносин.

Щодо ліквідації Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, яка є обтяжувачем за обтяженням №15363825 від 28.05.2015, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та визнається представником відповідача, що відповідно до абз.3 п.1 Положення про Запорізьку обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби №345 від 20.04.2016, Запорізька ОДПІ є правонаступником всіх прав і обовязків у тому числі і Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Таким чином, для проведення державної реєстрації припинення публічного обтяження №15363825 від 28.05.2015 відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру податковим керуючим Запорізької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру на підставі сформованої ним заяви.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч.2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За таких обставин, з урахуванням внесених змін до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.07.2004 №830, зокрема в частині визначення Реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з метою належного захисту прав позивача, приходить до переконання про необхідність вийти за межі позовних вимог та часткового задоволення адміністративного позову, шляхом зобовязання Запорізьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області у порядку, передбаченому п.6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004, подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення публічного обтяження у вигляді податкової застави майна Товариства з обмеженою відповідальністю Техенергохім згідно акту опису майна №10 від 21 травня 2015 року, зареєстрованої 28 травня 2015 року за №15363825.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Запорізьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області у порядку, передбаченому п.6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004, подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення публічного обтяження у вигляді податкової застави майна Товариства з обмеженою відповідальністю Техенергохім згідно акту опису майна №10 від 21 травня 2015 року, зареєстрованої 28 травня 2015 року за №15363825.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69001, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, б. 14, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Техенергохім (місцезнаходження: 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд 29а ) судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова