Справа № 140/2065/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2065/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Масюк Г.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Ковельської міської ради, виконавчого комітету Ковельської міської ради, у якому просила зобовязати скасувати розділ державної реєстрації права власності №04 від 04 лютого 2015 року за ОСОБА_1 у рішенні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 19096115 від 04 лютого 2015 року, прийнятому державним реєстратором ОСОБА_2

В обґрунтування позову вказала, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі №159/3051/13-ц визначено ідеальні частки у квартирі, що є у спільній сумісній власності, між нею, її матірю та братом. У травні 2018 року було виявлено, що під час державної реєстрації прав на нерухоме майно державний реєстратор Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 рішенням від 04 лютого 2015 року №19096115 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень помилково відкрив два розділи на один і той же обєкт нерухомого майна - квартиру №57 в місті Ковель на вулиці Мечнікова, 5а: перший розділ №4 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4; другий розділ №4 - про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1

Позивач вважає, що відкриття двох розділів на один і той же обєкт нерухомого майна суперечить Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення державної реєстрації речових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 2011 року №1141.

На даний час повноваження щодо реєстрації прав на нерухоме майно виконують державні реєстратори виконавчого комітету Ковельської міської ради. На звернення про виправлення зазначеної вище помилки від виконавчого комітету Ковельської міської ради позивач отримала відповідь про можливість внесення відповідних змін у Державному реєстрі речових прав виключно на підставі рішення суду.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

07 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справ та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) - а.с.1.

Відповідач відзив на позов не подав.

Зважаючи на те, що учасники справи не прибули у судове засідання 07 грудня 2018 року, а відповідач не надав суду витребовувані документи та у звязку із необхідністю у надані пояснень позивачем судове засідання, ухвалою суду від 07 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 17 грудня 2018 року; явку позивача визнано обовязковою, у відповідача повторно витребувано реєстраційні справи та зобовязано надати пояснення по суті порушених у позові питань (а.с.37).

14 грудня 2018 року від відповідача надійшли пояснення, у яких він повідомив, що не заперечує проти позову; водночас, вказав, що оскільки виконавчий комітет Ковельської міської ради не є правонаступником ліквідованої у червні 2018 року Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, а тому не наділений компетенцією самостійно вносити будь-які зміни до реєстраційних справ, заведених реєстраційною службою. Одночасно відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та на підставі наявних матеріалів справи (а.с.75-77).

У судовому засіданні 17 грудня 2018 року ОСОБА_1, з урахуванням заяви про уточнення предмета позову (а.с.85), просила скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 лютого 2015 року №19096115, на підставі якого відкрито розділ №04 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 Позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Суд, зважаючи на заяву відповідача про розгляд справи за відсутності його представника та беручи до уваги ту обставину, що суду надано матеріали реєстраційних справ щодо реєстрації обєкта нерухомості, які витребувалися судом, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача (вступне слово), дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 18 грудня 1998 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 належала на праві спільної сумісній власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.7). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2013 року справа №159/3051/13-ц визнано, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 належать рівні частки (по 1/3) в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1.

04 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернулась до Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності на вищезгадану квартиру), додавши до заяви відповідні документи, у тому числі рішення суду у справі №159/3051/13-ц (а.с.58-67). За результатами розгляду вказаних документів державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 (надалі державний реєстратор) прийняв рішення від 04 лютого 2015 року №19094246 про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/1 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна (а.с.56). Водночас, заявнику надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 лютого 2015 року №33154665, з якого слідує, що ОСОБА_6 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.72).

04 лютого 2015 року ОСОБА_1 також звернулась із відповідною заявою до Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області про державну реєстрації прав та їх обтяжень для реєстрації прав на вищезгадану квартиру на підставі рішення суду у справі №159/3051/13-ц (а.с.41-51). 04 лютого 2015 року державним реєстратором прийнято рішення №19096115 про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/1 з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна (а.с.56). ОСОБА_1 видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 лютого 2015 року №33155259, за яким остання є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.57).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14 червня 2018 року №127644545 (а.с.23-24), у спільній частковій власності ОСОБА_1 має 1/3 квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 04); ОСОБА_6 має у спільній частковій власності 1/3 тієї ж квартири (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 04).

Наведене свідчить, що на один і той же обєкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 - державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи: перший розділ №4 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 (запис №8612509); другий розділ №4 - про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (запис №8612662).

Позивач та ОСОБА_6 13 червня 2018 року зверталася до державного реєстратора Ковельської міської ради, у якій просили правильно здійснити реєстрацію права власності на спільну квартиру (а.с.78). Листом виконавчого комітету Ковельської міської ради заявників інформовано про можливість виправлення помилки в Державному реєстрі речових прав на підставі відповідного рішення суду (а.с.86). Також на їх спільну заяву від 26 липня 2018 року (а.с.80-81) виконавчий комітет Ковельської міської ради листом від 27 липня 2018 року №Г-1051/1 підтвердив про відкриття у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно двох розділів на один і той же обєкт вказану вище квартиру (а.с.87).

31 липня 2018 року представник позивача звернувся до ОСОБА_7 надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради із адвокатським запитом про виправлення помилки під час реєстрації нерухомого майна відкриття двох розділів на одну квартиру (а.с.82). ОСОБА_7 надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради від 06 серпня 2018 року №270 повідомлено, що скасування запису про право власності та закриття розділу можливо виключно на підставі рішення суду (а.с.87).

Таким чином, ОСОБА_1 відповідач фактично відмовив у виправленні допущеної під час реєстрації права власності на нерухоме майно помилки, що спонукало її звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Фактичною підставою для звернення до суду із даним позовом стало прийняття державним реєстратором ОСОБА_3 рішення щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 від 04 лютого 2015 року №19096115. При цьому протиправність реєстрації речових прав позивач обґрунтовує недотриманням державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, спір про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 вирішений в порядку цивільного судочинства, що підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2013 року у справі № 159/3051/13-ц, яке набрало законної сили 22 липня 2013 року.

Таким чином, у справі, що розглядається, спірні правовідносини не носять цивільно-правовий характер, оскільки відсутній відповідний майновий спір, в межах якого можуть бути заявлені вимоги щодо реєстраційних дій на нерухоме майно. Тобто, спірні правовідносини у даному випадку не породжують спору про право, а стосуються перевірки правомірності дій державного реєстратора, який здійснює владні управлінські функції, при вчиненні реєстраційних дій, а тому є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з таких нормативно-правових актів.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України від 01 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон №1952-ІV, в редакції чинній станом на 04 лютого 2015 року - на час проведення державної реєстрації за ОСОБА_1 речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора №19096115) регулює відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до визначення, що наводиться у статті 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкті в цих прав.

Державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний обєкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього. Кожний розділ складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та субєкта (субєктів) цього права; інші речові права та субєкта (субєктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та субєкта (субєктів) цих прав (статті 11 Закону №1952-ІV).

Як визначено частиною першою статті 15 Закону №1952-ІV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться у такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором встановлено, що подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. При цьому заява розглядається тільки прийняття рішення державним реєстратором щодо попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав (частина шоста статті 15 Закону №1952-ІV).

Згідно з частиною першою статті 20 цього Закону у Державному реєстрі прав на кожний обєкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.

Частиною першою статті 25 Закону №1952-ІV встановлено, що реєстраційним номером обєкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному обєкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого обєкта.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (статті 26 Закону №1952-ІV).

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що розглянувши 04 лютого 2015 року першу заяву ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності, державний реєстратор на підставі свого рішення мав відкрити у Державному реєстрі прав на такий обєкт квартиру АДРЕСА_1 розділ з присвоєнням реєстраційного номера обєкта нерухомого майна з усіма відомостями про нерухоме майно; право власності та субєкта (субєктів) цього права; інші речові права та субєкта (субєктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та субєкта (субєктів) цих прав.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2015 року, державний реєстратор безпідставно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності з відкриттям у Державному реєстрі прав ще одного розділу на це нерухоме майно із присвоєнням нового реєстраційного номера такому обєкту нерухомого майна.

Відтак, рішення державного реєстратора від 04 лютого 2015 року №19096115 суперечить чинним на час його прийняття нормам статей 11, 20, 25 Закону №1952-ІV.

Відповідно до пункту частини другої статті 6 Закону №1952-ІV (в редакції, чинній на час звернення ОСОБА_1 із заявами про виправлення помилки, допущеної державним реєстратором) субєктами державної реєстрації прав є, у тому числі, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори.

Як слідує з Положення про ОСОБА_7 надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради, затвердженого рішенням Ковельської міської ради від 27 червня 2018 року №39/65 (надалі - Положення), ОСОБА_7 через адміністратора, державного реєстратора забезпечує виконання повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; здійснює формування та ведення Державних реєстрів (підпункти 6, 8 пункту 1 розділу ІІІ Положення). Таким чином, відбулося функціональне правонаступництво від одного органу - Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області до іншого - ОСОБА_7 надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради. Тому внесення змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належить до сфери повноважень відповідача.

Наявність помилково відкритого розділу впливає на подальшу реалізацію прав позивача, оскільки один обєкт нерухомого майна значиться у Державному реєстрі прав двічі під різними реєстраційними номерами, що його ідентифікують.

Питання про внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування регламентоване статтею 26 Закону №1952-ІV. Так частинами першою, четвертою, пятою статті 26 Закону №1952-ІV визначено такі правила: у разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про відмову в державній реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви, а також у випадку, передбаченому підпунктом «б» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відповідно до пункту 46 Порядку №1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року №484) зміни до записів Державного реєстру прав, записи про скасування державної реєстрації прав, записи про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав вносяться до Державного реєстру прав та записи Державного реєстру прав скасовуються виключно на підставі рішення державного реєстратора.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №1952-ІV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У даному позові позивач не оскаржує дії (бездіяльність) відповідача щодо невиправлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав.

Як встановлено судом, така помилка була допущена під час прийняття державним реєстратором ОСОБА_3 рішення від 04 лютого 2015 року №19096115 про державну реєстрацію прав, на підставі якого безпідставно відкрито новий розділ у Державному реєстрі прав.

З огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, визначений у заяві про уточнення позовних вимог, суд вважає, що скасування зазначеного рішення матиме наслідком внесення відповідачем змін до Державного реєстру прав та подальшу державну реєстрацію прав ОСОБА_1 на підставі рішення суду у справі №159/3051/13-ц у встановленому Законом №1952-ІV порядку. Такий спосіб захисту є достатнім.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не заперечує проти заявленого позову, суд, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, задовольняє позовні вимоги (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) шляхом скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 від 04 лютого 2015 року № 19096115 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на обєкт нерухомого майна реєстраційний №04.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 від 04 лютого 2015 року № 19096115 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на обєкт нерухомого майна реєстраційний №04.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В.Каленюк

Повне судове рішення складено судом 22 грудня 2018 року