Справа № 1640/3459/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3459/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шумейка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року №.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 №, яким до підприємця застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 97661,70 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки реєстрація таких накладних була здійснена із запізненням з незалежних від останнього причин. Позивач зазначає, що 31.03.2017 рішенням робочої групи Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області з комплексного відпрацювання податкових ризиків з ПДВ йому тимчасово було зупинено реєстрацію податкових накладних. Реєстрацію поновлено лише 16.05.2017 після численних звернень та скарг позивача, про що свідчить лист Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 25.07.2018 №2145/5/16-03-08. Таким чином, враховуючи, що за умовами пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних можливе лише за наявності його вини, позивач з огляду на відсутність останньої наполягає на неправомірності та необхідності скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 №.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

01.11.2018 до суду від ГУ ДФС у Полтавській області надійшов відзив на позов, в якому останнє зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 21.06.2018 № прийняте управлінням обґрунтовано, оскільки в ході проведеної камеральної перевірки за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та Системи електронного адміністрування ПДВ встановлено, що податкові накладні від 21.10.2015 №15, від 30.10.2015 №16, від 26.03.2017 №15, від 27.03.2017 №16, від 27.03.2017 №17, від 10.04.2017 №1, від 20.04.2017 №2 та від 23.04.2017 №3 на загальну суму 488308,47 грн, в тому числі ПДВ - 97661,70 грн, зареєстровані у реєстрі з порушенням граничного терміну, визначеного пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. На підставі вказаних фактів контролюючим органом зроблено висновок про порушення ФО-П ОСОБА_3 термінів реєстрації вказаних накладних у ЄРПН. Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України розмір штрафних санкцій, передбачених за такі порушення, становить в загальному розмірі 23799,21 грн. Відповідач зауважує, що нормами Податкового кодексу України не передбачено підстав для звільнення від притягнення платників ПДВ до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та нарахування штрафних санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Водночас, позивачем не надано жодних доказів, що ним своєчасно були здійснені спроби реєстрації податкових накладних на загальну суму 488308,47 грн, в тому числі ПДВ - 97661,70 грн в ЄРПН, проте з незалежних від нього причин вказані накладні не було прийнято контролюючим органом.

09.11.2018 до суду позивачем подано відповідь на відзив на позов, у якій останній наполягає на відсутності законодавчої можливості застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних за відсутності його вини (а.с. 75-76).

В запереченнях на відповідь на відзив, що надійшли до суду 12.11.2018, ГУ ДФС у Полтавській області в спростування доводів позивача вказує, що податкове повідомлення-рішення від 21.06.2018 № за результатами перевірки податкової звітності з ПДВ та реєстрації податкових накладних за жовтень 2015 року, березень, квітень 2017 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ФО-П ОСОБА_3 відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с. 109).

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції 20.12.2018 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.12.2018 проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

29.05.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Кременчуцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Гуль С.В., на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ФО-П ОСОБА_3 за жовтень 2015 року, березень, квітень 2017 року.

Результати вказаної камеральної перевірки оформлені актом від 29.05.2018 №4979/16-31-13-04 (а.с. 19-20), у якому зафіксовано реєстрацію платником податкових накладних за жовтень 2015 року, березень, квітень 2017 року на загальну суму ПДВ - 97661,70 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних із затримкою, відповідальність за що передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 29.05.2018 №4979/16-31-13-04, ГУ ДФС у Полтавській області 21.06.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф на суму 23799,21 грн (а.с. 22).

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на жовтень 2015 року, далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Судовим розглядом встановлено, що 21.10.2015 та 30.10.2015 ФО-П ОСОБА_3, як продавцем товару, складено податкові накладні №15 та №16 відповідно (а.с. 78, 80).

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна від 21.10.2015 №15 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 16.11.2015 за №, тобто із затримкою 11 днів (граничний строк реєстрації - 05.11.2015, фактична реєстрація - 16.11.2015) (а.с. 81).

Поряд з цим, за інформацією, що міститься у квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна від 30.10.2015 №16 зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем 17.11.2015 за №, тобто із затримкою 3 дні (граничний строк реєстрації 14.11.2015, фактична дата реєстрації - 17.11.2015) (а.с. 79).

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній станом на березень, квітень 2017 року) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; - для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать, що у березні, квітні 2017 року позивачем, як продавцем товарів, складені наступні податкові накладні: від 26.03.2017 №15, від 27.03.2017 №16, від 27.03.2017 №17, від 10.04.2017 №1, від 20.04.2017 №2 та від 23.04.2017 №3 (а.с. 82, 84, 86, 88, 90, 92).

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкова накладна від 27.03.2017 №17 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 32 дні (граничний строк реєстрації - 15.04.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 83);

- податкова накладна від 23.04.2017 №3 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 2 дні (граничний строк реєстрації - 15.05.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 85);

- податкова накладна від 20.04.2017 №2 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 2 дні (граничний строк реєстрації - 15.05.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 87);

- податкова накладна від 10.04.2017 №1 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 17 днів (граничний строк реєстрації - 30.04.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 89);

- податкова накладна від 27.03.2017 №16 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 32 дні (граничний строк реєстрації - 15.04.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 91);

- податкова накладна від 26.03.2017 №15 фактично у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована позивачем 17.05.2017 за №, тобто із затримкою 32 дні (граничний строк реєстрації - 15.04.2017, фактична реєстрація - 17.05.2017) (а.с. 93).

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на дату застосування штрафних санкцій до позивача) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; - 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

В ході розгляду справи позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що у 2015 році контролюючим органом відносно нього вчинялися будь-які дії щодо тимчасової заборони чи зупинення приймання та реєстрації його податкових накладних. Як вказав представник позивача, перешкод для реєстрації податкових накладних за жовтень 2015 року не існувало.

Поряд з цим, при самостійному з'ясуванні фактичних обставин у справі, судом не було встановлено існування об'єктивних, незалежних від позивача обставин, які позбавляли б останнього можливості зареєструвати податкові накладні від 21.10.2015 №15 та від 30.10.2015 №16 з дотриманням встановлених податковим законодавством строків.

Посилання позивача, як на підставу для скасування штрафу за порушення термінів реєстрації ним податкової накладної від 30.10.2015 №16, на те, що у акті камеральної перевірки контрагентом ФО-П ОСОБА_3 за вказаною накладною зазначено ТОВ "Торговий дім "Контракт-Енерго", при тому, що вірним контрагентом є ТОВ "Еколіс", судом оцінюються критично, оскільки всі інші дані по цій накладній (дата, номер, загальна сума та сума ПДВ) у акті перевірки інспектором зазначені вірно, а помилка у назві контрагенту жодним чином не спростовує фактичне порушення позивачем строків реєстрації вказаної податкової накладної в ЄРПН та не вплинула на суму нарахованого штрафу по цій накладній в розмірі 8,33 грн.

Щодо посилань ФО-П ОСОБА_3 на приписи частини 3 пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, згідно з якими у разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються, то суд зазначає, що вказана норма стосується саме застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, а в спірному випадку до позивача застосовані штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом обґрунтовано застосовано до ФО-П ОСОБА_3 спірним рішенням штраф у розмірі 12,07 грн за несвоєчасну реєстрацію останнім в ЄРПН податкових накладних від 21.10.2015 №15 та від 30.10.2015 №16, а відтак в цій частині рішення відповідача є правомірним та скасуванню не підлягає.

Щодо реєстрації податкових накладних у березні, квітні 2017 року, то судом встановлено, що 31.03.2017 за результатами засідання робочої групи Кременчуцької ОДПІ з комплексного відпрацювання податкових ризиків з ПДВ, затвердженої розпорядженням від 14.06.2016 №65-р (по наказу ДФС України від 28.07.2015 №543), відносно ФО-П ОСОБА_3 прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних, яке оформлене протоколом від 31.03.2017 №11 (а.с. 26-41).

За приписами абзацу другого пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

В ході розгляду справи відповідачем не надано доказів прийняття контролюючим органом рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних. Натомість, представник відповідача підтвердив, що таке рішення взагалі не приймалось.

Разом з тим, згідно з інформацією, що міститься у листі Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 25.07.2018 №2145/5/16-03-08 "Про розгляд запиту" (а.с. 8), 12.04.2017 ФО-П ОСОБА_3 засобами телекомунікаційного зв'язку направлено новий договір про визнання електронних документів, який підтверджений Кременчуцькою ОДПІ 03.05.2017 (реєстраційний номер НОМЕР_1) та 16.05.2017 Кременчуцькою ОДПІ вдруге підтверджено договір про визнання електронних документів від 12.04.2017, реєстраційний номер НОМЕР_1, який через технічний збій мав статус "відхилений, збережено статус прийняття звітності". Починаючи з 16.05.2017 рішення про тимчасову заборону приймання звітності по ФО-П ОСОБА_3 Кременчуцькою ОДПІ не приймалося.

З огляду на вказане та враховуючи реєстрацію позивачем податкових накладних 17.05.2017, суд дійшов висновку, що у період з 31.03.2017 по 16.05.2017 діяла тимчасова заборона приймання звітності в електронному вигляді і реєстрації податкових накладних ФО-П ОСОБА_3, що фактично позбавило позивача можливості своєчасно, у встановлені податковим законодавством строки, зареєструвати податкові накладні від 26.03.2017 №15, від 27.03.2017 №16, від 27.03.2017 №17, від 10.04.2017 №1, від 20.04.2017 №2 та від 23.04.2017 №3 в ЄРПН.

Доводи відповідача з приводу відсутності доказів вжиття позивачем заходів та спроб своєчасно зареєструвати вказані податкові накладні в ЄРПН, та, як наслідок, обґрунтованість прийняття контролюючим органом рішення про застосування штрафу до ФО-П ОСОБА_3, на переконання суду, жодним чином не спростовують відсутності у останнього можливості з незалежних від нього причин, а саме, у зв'язку із тимчасовою забороною приймання звітності в електронному вигляді і реєстрації податкових накладних, здійснити своєчасну реєстрацію таких накладних в ЄРПН.

Отже, за наведених обставин висновки відповідача, які слугували підставою для застосування до ФО-П ОСОБА_3 спірним податковим повідомленням-рішенням штрафу у розмірі 23786,93 грн за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкових накладних від 26.03.2017 №15, від 27.03.2017 №16, від 27.03.2017 №17, від 10.04.2017 №1, від 20.04.2017 №2 та від 23.04.2017 №3, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, оскільки відповідач в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 № в частині застосування до ФО-П ОСОБА_3 штрафу за платежем: "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 23786,93 грн не довів, при цьому, довів правомірність прийняття вказаного рішення в частині застосування до підприємця штрафу у розмірі 12,07 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФО-П ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають частковому задоволенню.

При цьому, керуючись приписами статей 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 № та визнати протиправним і скасувати вказане рішення в частині застосування до ФО-П ОСОБА_3 штрафу за платежем: "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 23786,93 грн.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 39763, рнокпп НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 21 червня 2018 року № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафу за платежем: "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 23786,93 грн (двадцять три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень дев'яносто три копійки).

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору в сумі 704,44 грн (сімсот чотири гривні сорок чотири копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Гіглава