Справа № 826/9414/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9414/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРККО» на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРККО» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРККО» (далі по тексту - позивач, ТОВ «МАРККО») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 16.03.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що порушення строків реєстрації податкових накладних ТОВ «МАРККО» виникло саме через порушення посадовими особами контролюючого органу вимог діючого законодавства, яке регулює питання приймання податкових документів в електронному вигляді.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.09.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано до суду апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.09.2018 р. та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем було допущено порушення граничних термінів повторної реєстрації податкових накладних внаслідок безпідставної відмови в реєстрації поданих раніше податкових накладних. Апелянт вважає, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних з незалежних від платника податку причин, у разі вчинення останнім всіх необхідних дій щодо їх реєстрації, не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.06.2016 є платником податку на додану вартість, що підтверджується відповідним витягом з реєстру платників податку на додану вартість №150.

За звітний період ТОВ «МАРККО» здійснювало поставку товару (овочі, фрукти, зелень) відповідно до укладених раніше договорів поставки.

Зокрема, між ТОВ «МАРККО» з однієї сторони, та Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «БІЛЛА-УКРАІНА», з іншої сторони, укладено договір поставки від 01.08.2018 №303477.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «МАРККО» здійснено ряд поставок товару, що підтверджується первинними документами (товарно-транспортними накладними, відомостями про вантаж, видатковими накладними) та по факту яких позивачем складено податкові накладні: №46 від 08.11.2017, №50 від 09.11.2017, №54 від 10.11.2017, №57 від 11.11.2017, №63 від 13.11.2017, №69 від 14.11.2017, №74 від 15.11.2017 (повторно: №231 від 08.11.2017, №234 від 09.11.2017, №238 від 10.11.2017, №239 від 11.11.2017, №242 від 13.11.2017, №245 від 14.11.2017, №248 від 15.11.2017).

Так, 08.11.2017 на виконання умов вказаного договору ТОВ «МАРККО» здійснено поставку товару на загальну суму 175 056,00 грн. (в т.ч. ПДВ 29 176,00 грн.). Факт здійснення поставки підтверджується товарно-транспортною та видатковою накладною №1277 від 08.11.2017.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України ТОВ «МАРККО» за фактом поставки товару складено податкову накладну від 08.11.2017 №46, яка 30.11.2017 о 10 год. 26 хв. була зареєстрована в ЄРПН за №. Відповідно до отриманої квитанції: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

У зв'язку із зупиненням реєстрації податкової накладної №46 від 08.11.2017 ТОВ «МАРККО» подано пояснення та копії документів у вигляді повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній.

Однак, рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунках коригування в ЄРПН від 07.12.2017 №378555/40463278 відмовлено ТОВ «МАРККО» в реєстрації податкової накладної №46 з підстав «надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування».

Зважаючи на відмову Комісії в реєстрації податкової накладної, 30.12.2017 о 15 год. 20 хв. ТОВ «МАРККО» повторно склало податкову накладну №231 по факту здійсненої 08.11.2017 поставки, яка була прийнята та зареєстрована в реєстрі за №, що підтверджується відповідною квитанцією.

Аналогічна ситуація склалася в ході реєстрації позивачем податкових накладних №50 від 09.11.2017, №54 від 10.11.2017, №57 від 11.11.2017, №63 від 13.11.2017, №69 від 14.11.2017, №74 від 15.11.2017.

В результаті відмови Державної фіскальної служби України в реєстрації вказаних вище податкових накладних ТОВ «МАРККО» повторно склало та зареєструвало податкові накладні по раніше здійсненим поставкам: №234 від 09.11.2017, №238 від 10.11.2017, №239 від 11.11.2017, №242 від 13.11.2017, №245 від 14.11.2017, №248 від 15.11.2017.

При цьому, факт повторної реєстрації податкових накладних №231 від 08.11.2017, №234 від 09.11.2017, №238 від 10.11.2017, №239 від 11.11.2017, №242 від 13.11.2017, №245 від 14.11.2017, №248 від 15.11.2017 став підставою для висновків контролюючого органу про порушення позивачем граничних строків реєстрацій податкових накладних.

Також, між ТОВ «МАРККО», з однієї сторони, та ТОВ «ЛК-ТРАНС» з іншої сторони, укладено договір поставки від 07 .09.2016 №385.

На виконання умов вказаного вище договору ТОВ «МАРККО» здійснено ряд поставок товару, що підтверджується наданими до позовної заяви первинними документами: товарно-транспортними накладними, відомостями про вантаж, видатковими накладними, по факту яких позивачем складено податкові накладні: №24 від 07.11.2017, №42 від 13.11.2017, №49 від 09.11.2017, №53 від 10.11.2017, №68 від 14.11.2017, №73 від 15.11.2017 (повторно: №226 від 07.11.2017, №230 від 13.11.2017, №233 від 09.11.2017. №237 від 10.11.2017. №244 від 14.11.2017, №247 від 15.11.2017).

09.11.2017 ТОВ «МАРККО» здійснено поставку товару (овочів та фруктів) ТОВ «ЛК-ТРАНС» на загальну суму 48 813,37 грн. (в т.ч. ПДВ 8 135,56 грн.). Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною №1280 та товарно-транспортною накладною №1280 від 09.11.2017.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України ТОВ «МАРККО» за фактом поставки товару складено податкову накладну №49 від 09.11.2017, яка 30.11.2017 о 10 год. 26 хв. була зареєстрована в ЄРПН за №. Відповідно до отриманої квитанції: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

У зв'язку з зупиненням реєстрації податкової накладної №49 від 09.11.2017 ТОВ «МАРККО» подано пояснення та копії документів у вигляді повідомлення від 02.12.2017 №19 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 07.12.2017 №378548/40463278 відмовлено ТОВ «МАРККО» в реєстрації податкової накладної №49 з підстав «надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування».

Зважаючи на таку відмову Комісії в реєстрації податкової накладної, 30.12.2017 о 15 год. 17 хв. ТОВ «МАРККО» повторно склало податкову накладну №233 по факту здійсненої 09.11.2017 поставки, яка була прийнята та зареєстрована в реєстрі за №, що підтверджується відповідною квитанцією.

Аналогічна ситуація склалася в ході реєстрації ТОВ «МАРККО» податкових накладних №24 від 07.11.2017, №42 від 13.11.2017, №53 від 10.11.2017, №68 від 14.11.2017, №73 від 15.11.2017.

В результаті безпідставної відмови Державної фіскальної служби України в реєстрації вказаних податкових накладних позивач вимушений був повторно скласти та зареєструвати податкові накладні по раніше здійсненим поставкам: №226 від 07.11.2017, №230 від 13.11.2017, №237 від 10.11.2017, №244 від 14.11.2017, №247 від 15.11.2017.

При цьому, факт повторної реєстрації податкових накладних №226 від 07.11.2017, №230 від 13.11.2017, №233 від 09.11.2017, №237 від 10.11.2017, №244 від 14.11.2017, №247 від 15.11.2017 став підставою для висновків контролюючого органу про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних.

Також, між ТОВ «МАРККО», з однієї сторони, та ТОВ «ФУДКОМ» іншої сторони, укладено договір поставки від 14.03.2017 №.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «МАРККО» здійснено ряд поставок товару, що підтверджується первинними документами (товарно-транспортними накладними, відомостями про вантаж, видатковими накладними) та по факту яких позивачем складено податкові накладні: №27 від 07.11.2017, №48 від 08.11.2017, №52 від 09.11.2017, №59 від 11.11.2017, №61 від 12.11.2017, №65 від 13.11.2017, №71 від 14.11.2017, №76 від 15.11.2017, №102 від 19.11.2017, №119 від 21.11.2017, №153 від 23.11.2017, №56 від 10.11.2017 (повторно: №227 від 07.11.2017, №232 від 08.11.2017, №236 від 09.11.2017, №240 від 11.11.2017, №241 від 12.11.2017, №243 від 13.11.2017, №246 від 14.11.2017, №249 від 15.11.2017, №250 від 19.11.2017, №251 від 21.11.2017, №252 від 23.11.2017, №255 від 10.11.2017).

09.11.2017 ТОВ «МАРККО» здійснено поставку товару (овочів) ТОВ «ЛК-ТРАНС» на загальну суму 48 813,37 грн. (в т.ч. ПДВ 8 135,56 грн.). Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною №1282 та товарно-транспортною накладною №1282 від 09.11.2017.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України ТОВ «МАРККО» за фактом поставки товару складено податкову накладну від 09.11.2017 №52, яка 30.11.2017 о 10 год. 27 хв. була зареєстрована в ЄРПН за №. Відповідно до отриманої квитанції: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

У зв'язку із зупиненням реєстрації податкової накладної №52 від 09.11.2017 ТОВ «МАРККО» подано пояснення та копії документів у вигляді повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній від 02.12.2017 №26.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 07.12.2017 №378544/40463278 відмовлено ТОВ «МАРККО» в реєстрації податкової накладної №52 з підстав «надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування».

Зважаючи на таку відмову Комісії в реєстрації вищевказаної податкової накладної, 30.12.2017 о 15 год. 17 хв. ТОВ «МАРККО» повторно склало податкову накладну №236 по факту здійсненої 09.11.2017 поставки, яка була прийнята та зареєстрована в реєстрі за №, що підтверджується відповідною квитанцією.

Аналогічна ситуація склалася в ході реєстрації ТОВ «МАРККО» податкових накладних №27 від 07.11.2017, №48 від 08.11.2017, №59 від 11.11.2017, №61 від 12.11.2017, №65 від 13.11.2017, №71 від 14.11.2017, №76 від 15.11.2017, №102 від 19.11.2017, №119 від 21.11.2017, № 153 від 23.11.2017, №56 від 10.11.2017.

В результаті відмови Державної фіскальної служби України в реєстрації вказаних податкових накладних позивач повторно склав та зареєстрував податкові накладні по раніше здійсненим поставкам: №227 від 07.11.2017, №232 від 08.11.2017, №240 від 11.11.2017, №241 від 12.11.2017, №243 від 13.11.2017, №246 від 14.11.2017, №249 від 15.11.2017, №250 від 19.11.2017, №251 від 21.11.2017, №252 від 23.11.2017, №255 від 10.11.2017.

При цьому, факт повторної реєстрації податкових накладних №227 від 07.11.2017, №232 від 08.11.2017, №236 від 09.11.2017, №240 від 11.11.2017, №241 від 12.11.2017, №243 від 13.11.2017, №246 від 14.11.2017, №249 від 15.11.2017, №250 від 19.11.2017, №251 від 21.11.2017, №252 від 23.11.2017, №255 від 10.11.2017 став підставою для висновків контролюючого органу про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних.

У подальшому, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН,Ю якою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України та складено акт перевірки від 30.01.2018 №811/26-15-12-07-20/40463278.

На підставі висновків вказаного вище акта контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.03.2018 №, яким до ТОВ «МАРККО» застосовано штрафні санкції в розмірі 100 693,67 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період січень-грудень 2017 року.

Позивач, вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що порушує його права та законні інтересів, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності з п. 201.8 ст. 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Судом встановлено, що оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Проте, позивач обґрунтовуючи позов зазначає, що порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України сталось внаслідок протиправних дій податкового органу.

Відповідно до п. п. 12-15 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Так, позивачем на виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України було складено податкові накладні №46 від 08.11.2017, №50 від 09.11.2017, №54 від 10.11.2017, №57 від 11.11.2017, №63 від 13.11.217, №69 від 14.11.2017, №74 від 15.11.2017, №24 від 07.11.2017, №42 від 13.11.2017, №49 від 09.11.2017, №53 від 10.11.2017, №68 від 14.11.2017, №73 від 15.11.2017, №27 від 07.11.2017, №48 від 08.11.2017, №52 від 09.11.2017, №59 від 11.11.2017, №61 від 12.11.2017, №65 від 13.11.2017, №71 від 14.11.2017, №76 від 15.11.2017, №102 від 19.11.2017, №119 від 21.11.2017, №153 від 23.11.2017, №56 від 10.11.2017.

У подальшому, відповідно до наданих до матеріалів справи копій квитанцій, реєстрація вищевказаних податкових накладних ТОВ «МАРККО» була зупинена, крім того комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення по кожній із зазначених податкових накладних, якими в реєстрації таких накладних було відмовлено з підстав: «надання платником документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування».

З матеріалів справи убачається, що вказані рішення Комісії позивачем не оскаржувались.

У свою чергу, ТОВ «МАРККО», у результаті відмови ДФС України в реєстрації вказаних вище податкових накладних, повторно склало та зареєструвало податкові накладні по раніше здійсненим поставкам: №226 від 07.11.2017, №227 від 07.11.2017, №230 від 13.11.2017, №231 від 08.11.2017, №232 від 08.11.2017, №233 від 09.11.2017, №234 від 09.11.2017, №236 від 09.11.2017, №237 від 10.11.2017, №238 від 10.11.2017, №239 від 11.11.2017, №240 від 11.11.2017, №241 від 12.11.2017, №242 від 13.11.2017, №243 від 13.11.2017, №244 від 14.11.2017, №245 від 14.11.2017, №246 від 14.11.2017, №247 від 15.11.2017, №248 від 15.11.2017, №249 від 15.11.2017, №250 від 19.11.2017, №251 від 21.11.2017, №252 від 23.11.2017, №255 від 10.11.2017, які відповідно до наданих суду квитанцій були зареєстровані в ЄРПН 30.12.2017.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивача було притягнуто до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, які, хоча й містили ідентичні показники, проте, були зареєстровані позивачем під іншими номерами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРККО» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко