Справа № 240/5097/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Житомир

справа № 240/5097/18

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання надати інформацію у повному обсязі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області щодо ненадання інформації на запит від 16.07.2018 про надання копії бухгалтерських документів стосовно здачі металевої огорожі з Ялцівського кладовища в металобрухт та інформації на запит від 31.07.2018 про надання цифрових даних про податкові надходження до бюджету Любовицької сільської ради від всіх юридичних і фізичних осіб за 2017 рік;

- зобов"язати виконавчий комітет Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області надати запитувану інформацію у повному обсязі, зокрема інформацію на запит від 16.07.2018 про надання копії бухгалтерських документів стосовно здачі металевої огорожі з Ялцівського кладовища в металобрухт та інформації на запит від 31.07.2018 про надання цифрових даних про податкові надходження до бюджету Любовицької сільської ради від всіх юридичних і фізичних осіб за 2017 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до відповідача із відповідними запитами на отримання публічної інформації. Однак відповіді на запити від 16.07.2018 та від 31.07.2018 ним отримано не було, а тому виконавчий комітет Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області, на думку позивача, проявляє протиправну бездіяльність щодо не надання інформації на вказані запити. На думку позивача, вказана бездіяльність виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області порушує його права на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх.№23816/18), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що отримавши заяву позивача від 16.07.2018 про надання бухгалтерських документів стосовно здачі в металобрухт металевої огорожі з кладовища с.Ялцівка, відповідачем було прийнято рішення розглянути її на сході села жителів с.Ялцівка, оскільки огородження кладовища здійснювалось жителями села. ОСОБА_1 був присутній на сході села, на якому сільський голова проінформував присутніх щодо отриманих коштів за металобрухт та зазначив на які цілі, за згодою громадян, були використані зазначені кошти.

Щодо запиту позивача від 31.07.2018 про надання цифрових даних про податкові надходження до бюджету Любовицької сільської від усіх юридичних і фізичних осіб за 2017 рік, зазначає, що листом від 10.08.2018 за вих.№79 надіслано засобами поштового зв"язку всі дані про надходження до бюджету сільської ради відповідних коштів за 2017 рік.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України - не більше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся на ім"я голови Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області із заявою від 16.07.2018 про надання інформації на підставі Закону України "Про доступ публічної інформації", в якій просить надати копії бухгалтерських документів стосовно здачі металевої огорожі в металобрухт з Ялцівського кладовища (а.с.10).

Вказану заяву від 16.07.2018 отримано уповноваженою особою відповідача 16.07.2018.

Відповідно до копії протоколу сходу села Ялцівка Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області від 27.07.2018 за участю: голови сходу ОСОБА_2; секретаря Василенко Л.П та присутніх 33 осіб, розглянуто зокрема, заяву ОСОБА_1М (а.с.23-25).

У протоколі від 27.07.2018 зазначено, що було заслухано заяву ОСОБА_1 щодо здачі металевої огорожі з Ялцівського кладовища на металобрухт. ОСОБА_3 повідомила, що сільський голова спілкувався з людьми, радився що робити і вирішили здати на металобрухт. Сільський голова, проінформував, що загорожа на балансі сільської ради не значиться, однак металобрухту здано в розмірі 1746 кг по 6 грн (при свідках), на суму 10476 грн та доповів куди було витрачено кошти, які отримано від реалізації металобрухту.

ОСОБА_1 31.07.2018 звернувся на ім"я голови Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області із заявою про отримання публічної інформації, в якій просив надати цифрові дані про надходження до бюджету Любовицької сільської ради від усіх юридичних і фізичних осіб платників податків, кожного окремо та сумарно, величину за 2017 рік (а.с.11).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено лист на ім"я ОСОБА_1 за вих.№79 від 10.08.2018 з додатком, в якому зазначено, що на заяву позивача від 31.07.2018 Любовицька сільська рада надсилає дані про надходження до бюджету Любовицької сільської ради від усіх юридичних і фізичних осіб платників податків. В додатках до листа від 10.08.2018 надано перелік платників податків по Любовицькій сільській раді Малинського району Житомирської області станом на 01.01.2018 (а.с.34, 35-36).

Однак за твердженням позивача, станом на день звернення до суду з позовом (26.10.2018) ним не отримано відповідь на запитувану у заявах від 16.07.2018 та від 31.07.2018 інформацію, у зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюється Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).

Пунктом третім частини першої статті 1 Закону №2657-XII встановлено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Положеннями статті 20 Закону №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ).

Статтею 1 Закону №2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями пункту другого частини першої статті 5 Закону №2939-VІ встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №2939-VІ розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями ч. 2 ст.19 Закону №2939-VІ визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Тобто, позивач у порядку, визначеному Законом, є запитувачем інформації та наділений правом одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників.

Згідно з частинами 1 та 4 ст.20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався із заявою від 16.07.2018, яка отримана уповноваженими особами відповідача в цей же день, що не оспорюється сторонами. Відповідач стверджує, що відповідь на запит від 16.07.2018 надана шляхом інформування позивача під час звітування сільського голови про отримані кошти від здачі на металобрухт металевої огорожі з Ялцівського кладовища, на сході села Ялцівка 27.07.2018.

Проте суд зазначає, що схід села Ялцівка, як свідчить протокол, відбувся 27.07.2018, а позивач звернувся із запитом про отримання публічної інформації 16.07.2018, тобто в строк більше ніж 5 робочих днів. Відповідачем не надано доказів інформування позивача про продовження строку розгляду його заяви від 16.07.2018.

Окрім того, на підтвердження присутності позивача на сході села Ялцівка 27.07.2018 відповідачем надано копію списку осіб від 27.07.2018 із зазначенням прізвища, імені та по батькові, однак особистого підпису ОСОБА_1 даний список не містить.

Щодо доводів відповідача про надання відповіді на заяву позивача від 31.07.2018 шляхом надіслання засобами поштового зв"язку листа від 10.08.2018 за вих.№79, суд зазначає наступне.

З урахуванням змісту положеннь ст.20 Закону №2939-VІ, відповідь на запит від 31.07.2018 надана відповідачем також несвоєчасно, тобто понад п"ять робочих днів, з дня надходження запиту.

Окрім того, відповідь у письмовій формі позивачу не надавалась. Жодних доказів на підтвердження направлення на адресу позивача вказаного листа відповідачем суду не надано.

Відповідно до абзацу 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо)".

З аналізу зазначеної норми слідує, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Суд зазначає, що сама по собі реєстрація листа від 10.08.2018 в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та присвоєння вихідного номеру кореспонденції - №79 не є підтвердженням того, що відповідачем було направлено зазначений лист на адресу позивача.

Право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб'єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Однак, як встановлено судом із наявних матеріалів справи відповідачем - суб'єктом владних порушено право на своєчасність доступу до публічної інформації недотримано.

Саме тому, порушення строків вчинення передбачених законом дій суб'єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов'язків.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ОСОБА_4 Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №800/369/17.

Відповідно до положень статті 23 Закону №2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа "Броньовський проти Польщі", заява №31443/96, рішення від 22.06.2004, п.184).

Згідно з пунктом 2 ч.7 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, суд дійшов до висновку про протиправність бездіяльності виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області щодо не надання інформації на запити позивача від 16.07.2018 та 31.07.2018.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб'єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов'язати виконавчий комітет Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на його заяви від 16.07.2018 та 31.07.2018.

Покладення такого обов'язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (вул.Набережна, буд.3, с.Ялцівка, Малинський район, Житомирська область, 11600. ідн. номер НОМЕР_1) до виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області (вул.Клубна, буд.8, с.Любовичі, Малинський район, Житомирська область, 11632, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання надати інформацію у повному обсязі, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області щодо ненадання ОСОБА_1 інформації на його заяви від 16.07.2018 та 31.07.2018.

Зобов"язати виконавчий комітет Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на його заяви від 16.07.2018 та від 31.07.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 704 (сімсот чотири) грн 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі: 19 грудня 2018 року.

Суддя А.В. Горовенко