Справа № 826/17206/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2018 року 11:52 № 826/17206/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі позивача, представників сторін: від позивача - ОСОБА_1, від відповідача - Титаренко Н.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3
до Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0-2667 від 11.06.2018

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_3, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві № 0-2667 від 11.06.2018.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем безпідставно визначено позивачу податкові зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно з огляду на те, що позивач, в силу приписів Сімейного кодексу України, не є єдиним власником квартири. У зв'язку з зазначеним позивач стверджує, що площа квартири, з якої сплачується податок, обрахована відповідачем невірно.

Також позивач посилається на те, що оскаржуване рішення не було вручено позивачу до 1 липня 2018 року.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність прийняття спірного рішення, реєстрацію квартири саме за позивачем та відсутність обставини подання інформації до відповідача позивачем.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві було прийнято податкове повідомлення - рішення № 0-2667, яким ОСОБА_3, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті ПК України, було визначено податкові зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 29883,20грн. за 2017 рік.

Прийняття зазначеного рішення мотивовано наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності позивача на трикімнатну квартиру площею 305,2 м2.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивач є власником трикімнатної квартири загальною площею 305,2 м2 , розташованої за адресою - АДРЕСА_1.

Право власності набуто позивачем на підставі свідоцтва про право власності від 14.04.2010р., виданого виконавчим комітетом Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради на підставі рішення від 27.11.2009 року №469.

Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті Державної фіскальної служби, у розділі «Податки, збори, платежі - ставки місцевих податків та зборів», ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області, згідно рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради становить 0,5% розміру мінімальної заробітної плати (3200 грн*0,5%= 16 грн), встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м.

Сторонами обставина встановлення вищезазначеним органом місцевого самоврядування ставки податку, наявність повноважень на це та своєчасність не заперечувалась, предметом судового розгляду не була.

Позивач, з 05.08.2000р. перебуває у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05.08.2005р. та не заперечується сторонами.

Вважаючи себе власником половини вищезазначеного нерухомого майна, та посилаючись на приписи статті 60 Сімейного кодексу України, позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення.

Суд, розглядаючи позов, виходить з наступного.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов'язує.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відносини з оподаткування об'єктів жилого та нежилого нерухомого майна відмінного від земельної ділянки в Україні регулюються розділом XII Податкового кодексу України.

Згідно з приписами статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпунктів 266.1.1 та 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Натомість, статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо/ самостійного заробітку /доходу/ та вважається, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З вищевикладених норм суд доходить висновку, що майно, яке перебуває в спільній сумісній власності, на відміну від спільної часткової власності, обкладається податком як єдиний об'єкт такого майна, оскільки сплату за належну частку передбачено лише для випадків спільної часткової власності. При цьому суд виходить з того, що позивач та його дружина є спільними власниками квартири площею 305,2 кв. м., у зв'язку з чим позивач є платником податку з нерухомого майна.

Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як вбачається з наданої та засвідченої позивачем копії конверту поштового відправлення, копію оскаржуваного рішення було надіслано позивачу 18.06.2018р., що відповідає вищезазначеним вимогам.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 21.12.2018.

Суддя С.К. Каракашьян