Справа № 819/386/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1100/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Подлісної І.М., повний текст рішення суду складено 02 травня 2018 року) у справі № 819/386/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа - ТзОВ "Приватний Архів" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

визнати протиправну відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформлену протоколом №60 від 26.09.2017, у призначенні йому з 01.05.2017 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.05.2017 до 10.11.2017 (дати призначення пенсії за повторним зверненням).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформлену протоколом №60 від 26.09.2017 року в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м.Тернопіль, 46001) призначити позивачу (місце проживання: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01 травня 2017 року до 10 листопада 2017 року (дати призначення пенсії за повторним зверненням).

Стягнуто на користь позивача (місце проживання: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок, відповідно до квитанції № 0.0.976716165.1 від 28.02.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 311 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після досягнення 55 років, позивач 26.06.2017 (протягом тримісячного терміну з дня настання права на пенсію) звернувся в Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

При зверненні за призначенням пенсії на пільгових умовах позивач зобов'язаний був подати в органи пенсійного фонду довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, в якій на підставі відповідних документів повинно бути зазначено, що він працював на посадах за списком №2.

Як встановлено судом, позивачем були надані пільгові довідки для призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

-№31-К від 30.05.2017 року видану ТзОВ "Ватра-Укр" про підтвердження трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 01 01.1992 по 22.08.1994 на посаді пресувальника виробів із пластмас;

-№32-К від 30.05.2017 року видану ТзОВ "Ватра-Укр" про підтвердження трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 19.12.1983 по 11.03.1988; з 07.05.1990 по 31.12.1991; з 01.01.1992 по 22.08.1994 на посаді пресувальника виробів із пластмас;

-№30-К від 30.05.2017 року видану ТзОВ "Ватра-Укр" про підтвердження трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 11.03.1988 по 07.05.1990 на посаді наладчика машин і автоматичних ліній по виробництву виробів із пластмас;

-№38-К від 30.05.2017 року видану ТзОВ "Ватра-Укр" про підтвердження трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 03.11.2003 по 31.12.2005 на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання в TOB "Ватра- Апарат".

Згідно записів трудової книжки - позивач з 02.09.1983 прийнятий учнем пресувальника на ВО «Ватра», з 11.03.1988 переведений налагоджувальником машин, з 07.05.1990 переведений пресувальником виробів із пластмаси, з 22.08.1994 переведений налагоджувальником машин у ВАТ «Ватра», з 01.10.2001 переведений налагоджувальником технологічного обладнання, 31.01.2003 звільнений по переводу в TOB "Ватра-Апарат".

З 03.02.2003 прийнятий по переводу наладчиком технологічного обладнання, з 03.11.2003 переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання, з 31.12.2005 звільнений з роботи по переводу до TOB «ОСП Корпорація Ватра» де працює по сьогоднішній день.

Відповідно до даних трудової книжки та довідок, стаж роботи позивача по списку №2 складає більше 15 років. Загальний стаж становить більше 29 років (37 років).

Відповідач листом від 24.10.2017 інформував позивача про відмову в призначенні йому пенсії по віку на пільгових умовах на підставі протоколу від 26.09.2017. У даному протоколі зазначено, що провести перевірку на TOB «Ватра-Укр» немає можливості, оскільки місцезнаходження товариства в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 21.

Позивачем повторно подав документи для призначення пільгової пенсії, згідно довідок наданих TOB «Приватний архів».

Листом від 23.01.2018 Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області направлено на адресу позивача рішення комісії, згідно якої позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності документів, які підтверджують обставини щодо атестації робочих місць на яких працював позивач. При цьому відповідачем підтверджено пільговий період роботи позивача лише з 03.11.2003року по 31.12.2005року (а.с.21)

Ухвалюючи рішення про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01 травня 2017 року до 10 листопада 2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача є необхідний стаж роботи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, який належним чином підтверджений, тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 є протиправною.

Проте, колегія суддів апеляційного суду з обумовленими висновками суду першої інстанції не погоджується та вважає рішення суду передчасним та таким, що винесене поза межами повноважень суду виходячи з такого.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі іменовано Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи: мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14), у постанові від 06 вересня 2018 року (справа №599/1425/16-а).

Отож, обов'язковою умовою для врахування до стажу роботи на пільгових умовах за списком №2 для призначення пенсії є обов'язкова атестація робочого місця.

Натомість суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та прийняв безпідставно рішення, яким зобов'язав відповідача призначити позивачу пенсію без з'ясування фактів щодо атестації робочого місця позивача.

Окрім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 названого вище Порядку №13-1 органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

При цьому, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008 року, постанові ВАСУ від 28.07.2015 року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Відтак, зобов'язаши відповідача призначити позивачу пенсію без з'ясування фактів щодо атестації робочого місця та без урахування розподілу повноважень між виконавчими та судовими органами, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження, які належать виключно відповідачу.

Стосовно ж суті спору щодо повторної відмови у призначенні пенсії з урахуванням пільгового стажу з підстав відсутності відомостей щодо атестації робочого місця, то колегія суддів вважає зазначені дії такими, що направлені на порушення прав позивача, оскільки перший раз відповідач відмовляючи у призначенні пенсії не повідомив позивача про необхідність подання доказів щодо атестації робочого місця і лише після усунення позивачем недоліків на які відповідач вказав при першій відмові, відповідач вдруге відмовим позивачу, однак уже з інших підстав- відсутності відомостей щодо атестації робочого місця.

Водночас, колегією суддів враховано, що згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (по тексту - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Зокрема Порядком №637 також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5) (п.20).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ,затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 (далі по тексту рішення іменовано - Порядок N 13-1).

Пунктом 3.3 Порядку N13-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає:

роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій;

допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Порядку N13-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отож, з наведених положень законодавства слідує, що орган, який призначає пенсію надає особам, які звернулися за її призначенням, допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, в тому рахунку і шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає. Для подання у такому випадку відсутніх документів встановлюється тримісячний строк.

Натомість, як слідує з матеріалів справи відповідач зазначених положень не дотримавсь, позивачу в установленому порядку при первинному зверненні не повідомив переліку відсутніх документів, які йому слід було подати. Водночас, відповідач не вжив передбачених законом заходів щодо витребування від уповноважених органів, установ організацій відомостей щодо того, чи проводилася ними (як державними контролюючими органами) чи підконтрольними підприємствами (де працював позивач) атестація робочого місця позивача.

Відтак, рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії з пільгового стажу позивача у зв'язку з відсутністю відомостей щодо атестації робочого місця позивача є передчасним та таким, що винесено без належного виконання покладених на територіальні відділення пенсійного фонду повноважень щодо надання допомоги особі, яка звернулася за призначенням пенсії у витребуванні від підприємств, установ та організацій до сфери яких віднесено таке питання (в тому рахунку і від архівних установ, контролюючих органів, які забезпечували атестування робочих мість) додаткових документів, яких не вистачає.

Водночас, колегія суддів зазначає, що завданням адміністративного судочинства ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту порушеного права людини.

З огляду на приведені положення законодавства та фактичні обставини справи за яких має місце неналежне виконання відповідачем повноважень у сфері надання позивачу, як особі, яка звернулася за призначенням пенсії, допомоги у пошуках та витребуванні необхідних для призначення пенсії документів (в тому числі від контролюючих органів, які проводять атестацію робочого місця) та зважаючи на приведені положення законодавства за яких суд не вправі перебирати на себе непритаманні йому функції у призначенні пенсій, колегія суддів керуючись ч.2 ст.9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача та задовольнити у названій частині позов у спосіб зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача з урахуванням приведеного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати в частині покладеного на відповідача обов'язку з прийняттям у цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 819/386/18 скасувати у частині зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01 травня 2017 року до 10 листопада 2017 року (дати призначення пенсії за повторним зверненням).

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області:

-розглянути подану ОСОБА_1 заяву та документи про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням того, що Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, як орган що призначає пенсію повинен (відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637) вжити заходів щодо з'ясування всіх необхідних обставин, в тому рахунку і витребування від контролюючих органів, установ, організацій, підприємств та архівних закладів необхідних документів для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах (в тому рахунку і щодо атестації робочих місць);

- прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення з приводу поданої заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" про яке невідкладно повідомити позивача в установленому порядку.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.