Справа № 815/1992/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1992/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Верховного Суду від 06.06.2018 року справу №815/1992/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року вказану справу прийнято до провадження.

Відповідно до позовних вимог, позивач - ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно яких, просить суд визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незатвердження змін до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК», до якого включено ОСОБА_1 та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК», до якого включено ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 16 січня 2015 року між ОСОБА_1, та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено Договір банківського рахунку. На виконання умов договору на поточний рахунок ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти. Того ж дня, між ОСОБА_1 та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено Договір №30023611 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від "20" січня 2014 року Вклад "ПКлієнтЗм6%_". У квітні 2015 року ОСОБА_1, стало відомо про введення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» з 27.01.2015 року. 20 липня 2015 року ОСОБА_1, звернулася до Уповноваженої особи ФГВ фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» та Директора-розпорядника ФГВ фізичних осіб із заявами про виплату гарантованого відшкодування за Договором, проте відповіді не отримала. Як вбачається зі списків осіб, визначених для виплати коштів з розрахункових та депозитних рахунків, позивач не визначена, як вкладник, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В подальшому, 21.10.2015 року позивач надіслала індивідуальне звернення Директору-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 із проханням виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним в банку АТ 'ТМЕКСБАНК" за рахунком НОМЕР_2/НОМЕР_3 в розмірі 154 938,00 гривень, проте, у відповідь отримала лист №02-036-3568/16 від 20.01.2016 року, в якому зазначалось, що у переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», переданому Уповноваженою особою до ФГВФО, інформація про ОСОБА_1 відсутня. Позивач, 05.12.2016 року повторно звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованого відшкодування. Тільки у відповідь на адвокатський запит Уповноваженою особою було надіслано лист №1193 від 02.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1, було включено до Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на гарантоване відшкодування за "вкладом. Проте, незважаючи на те, що Уповноваженою особою на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» було включено позивача до Переліку вкладників, відповідачем так і не включено ОСОБА_1, до реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чим грубо порушено положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та безпосередньо майнові права позивача.

Представником відповідача 12.10.2018 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідача зазначає, що позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії є передчасними та необґрунтованими. В результаті проведення відповідної перевірки було встановлено, що кошти на поточний рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 (договір банківського рахунку № НОМЕР_4 від 16.01.2015 р.) у розмірі 9 800,00 дол. США надійшли 16.01.2015 року з поточного рахунку іншої фізичної особи - ОСОБА_3, в якої станом на 16.01.2015 року був депозитний вклад в ПАТ «ІМЕКСБАНК» в розмірі, що значно перевищує гарантовану Фондом суму. Вказані кошти перераховані на поточний рахунок позивачки нібито в рахунок виконання зобов'язань за договором позики від 01.09.2014 року. В подальшому, на ім'я ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу №30023611 від 16.01.2015 р., на виконання якого на депозитний рахунок перераховано з поточного рахунку вищевказані 9 800,00 дол. США. Подрібнивши свій вклад, ОСОБА_4 отримала переваги над іншими кредиторами банку, з метою отримання коштів за вкладом (в сумі, що перевищує гарантовану Фондом) позачергово, не в порядку ст.52 Закону за рахунок ліквідаційної маси банку, а через підставних осіб, в тому числі через позивача. Такі дії беззаперечно підпадають під ознаки нікчемності, а особи, на яких перераховувались кошти не є вкладниками в розумінні приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, у ПАТ «ІМЕКСБАНК» при укладанні вказаного договору із ОСОБА_1 були відсутні належні повноваження для укладання даного правочнну, а тому договір № 30023611 від 16.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року є нікчемним. Також, позивач посилався на наявність ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у справі №757/8557/17-к, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичних осіб, відкритих у АТ «Імексбанк», МФО 328384 за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А.

Представником позивача 09.11.2018 року надано до суду додаткові пояснення (а.с.72-81, том 2) в яких представник позивача наголосила, що відповідачем невірно визначено предмет спору - оскільки позовною вимогою за даним позовом є зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1, до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», а не виплата гарантованого відшкодування, а тому посилання відповідача на п.11 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, є безпідставним. Також, представник зазначила, що висновки щодо нікчемності правочинів не входять до компетенції Фонду.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року дану справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11.10.2018 року задоволено заяву представника відповідача та вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представником позивача, 23.11.2018 року надано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою від 29.11.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Між ОСОБА_1 та Публічним Акціонерним Товариством "ІМЕКСБАНК" 16.01.2015 року укладено договір банківського рахунку №30023609, за яким банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_2/НОМЕР_3 та зобов'язався приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (а.с.10-13, том 1).

На виконання умов договору на поточний рахунок позивача були перераховані грошові кошти у сумі 9 800 доларів США. Вказані грошові кошти були перераховані ОСОБА_4 на виконання грошових зобов'язань перед ОСОБА_1, за договором позики від 01.08.2014 року (а.с.15).

В подальшому, 16.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено Договір №30023611 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від "20" січня 2014 року Вклад "ПКлієнтЗм6%_" (вид вкладу "Постійний клієнт" 3 міс щоміс.") на суму 9 800 (дев'ять тисяч вісімсот) доларів США з процентною ставкою 6% відсотків річних строком на 3 місяці з датою повернення вкладу - 21 квітня 2015 року.

Як встановлено судом та вбачається з листа ПАТ «Імексбанк» від 26.05.2015 року, Правлінням Національного банку України, 26.01.2015 року прийнято постанову №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаної постанови виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВ фізичних осіб) прийняла рішення від 26.01.2015 року №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 Рішенням виконавчої дирекції ФГВ фізичних осіб №84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації продовжено до 26.05.2016 року (а.с.16, том 1).

У зв'язку з прийняттям Правлінням Національного банку України постанови від 21.05.2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавча дирекція ФГВ фізичних осіб прийняла рішення від 27.05.2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_5 строком на 1 рік з 27 травня 2015 року до 26.05.2016 року включно.

Позивач 20.07.2015 звернулась до відповідача та до директора розпорядника ФГВ фізичних осіб ОСОБА_2 із заявою щодо відшкодування виплат за вкладом (а.с.17-20, том 1).

Відповіді за вказаними заявами позивач не отримала.

Уповноважена особа ФГВ фізичних осіб ОСОБА_5 22.09.2015 року надіслав лист директору-розпоряднику Фонду про доповнення переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, разом зі списком осіб, якими має бути доповнено цей перелік.

23.10.2015 року позивач повторно звернулась до директора розпорядника ФГВ фізичних осіб ОСОБА_2 із заявою щодо відшкодування виплат за вкладом (а.с.23, том 1).

Відповідач, листом від 20.01.2016 року №02-036-3568/16 повідомив позивачу, що у переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», переданому Уповноваженою особою до ФГВФО, інформація про ОСОБА_1 відсутня.

05.02.2016 року позивач повторно звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованого відшкодування.

Представник позивача 25.02.2016 року звернулась із адвокатським запитом до Уповноваженої особи на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_6, щодо надання інформації про направлення на адресу Фонду доповненого Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», до якого включено ОСОБА_1 листом №6009 від 22.09.2015 року, а також інформації про залишок коштів на рахунку позивача.

У відповідь на вказаний адвокатський запит 02.03.2016 року Уповноваженою особою ФГВ фізичних осіб ОСОБА_7, надіслано лист №1193 від 02.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1, було включено до Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на гарантоване відшкодування за вкладом за рахунок ФГВ фізичних осіб (а.с.39).

Проте, на момент звернення до суду з позовом, відповідачем так і не включено ОСОБА_1, до реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Приписами ст.3 вказаного Закону встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.11 та ч.3 ст.12 Закону, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року (далі Положення №14).

Приписами ч.2, 3, 5 ст. 27 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) , розділом ІІІ, ІV Положення №14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно п.6 розділу ІІІ Положення №14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Таким чином, складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню відноситься виключно до повноважень Уповноваженої особи ФГВФО. Виконавчою дирекцією ФГВФО затверджується реєстр вкладників відповідно до отриманого Переліку вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Згідно з п.2 Розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Як вбачається з матеріалів справи Уповноваженою особою Фонду складено перелік вкладників до якого також включено і ОСОБА_1, та передано даний перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для включення до реєстру та затвердження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач довів та обґрунтував заявлені позовні вимоги.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року у справі №757/8557/17-к, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичних осіб, відкритих у ПАТ "ІМЕКСБАНК", МФО 328384, за адресою: м. Одеса, пр-т. Гагаріна, 12-А, у тому числі на рахунок позивача, заборонивши видаткові операції та/або інше їх використання, з наданням письмової інформації про суму коштів, на які накладено арешт на час надання ухвали для виконання, оскільки предметом розгляду по даній справі є бездіяльність відповідача щодо не затвердження Реєстру вкладників в частині не включення до нього позивача та покладення на відповідача зобов'язання затвердити зміни до Реєстру в частині включення до нього позивача, а не відшкодування позивачеві коштів, що знаходяться на рахунку, відкритому у АТ "ІМЕКСБАНК".

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Фонду, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права позивача, та враховує, що у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено факту існування підстав для не внесення до Загального реєстру вкладників АТ "Імексбанк" ОСОБА_1

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на викладені обставини, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незатвердження змін до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК», до якого включено ОСОБА_1.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК», до якого включено ОСОБА_1.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1102,40 грн. (тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 65012, АДРЕСА_1);

Відповідач: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, 01032, м.Київ, вул.Гімназична, 21).

Суддя П.П.Марин

.