Справа № 520/8578/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 р. № 520/8578/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - Горустовича Д.Б.

представника відповідача та третьої особи - Шутової А.А.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, третя особа: Державна фіскальна служба України про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, третя особа: Державна фіскальна служба України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 14.06.2018 року;

- визнати протиправними та незаконними дії Головного управління ДФС у Харківській області з проведення камеральної перевірки товариства та складання акту камеральної перевірки з питання подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи за перший квартал 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте Головним управління ДФС у Харківській області на підставі акту камеральної перевірки податкове повідомлення-рішення є безпідставним, незаконним, та таким, що не відповідає дійсності та підлягає скасуванню.

Представник відповідача в поданому письмовому відзиві зазначила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, а порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ "ЮТА-Д" з питання своєчасності подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за І квартал 2018 року.

За результатом перевірки ГУ ДФС у Харківській області було складено акт камеральної перевірки № 7350/20-40-12-13-20/21234185 від 22.05.2018 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України - неподання податкової звітності з єдиного податку з юридичних осіб за І квартал 2018 року.

На підставі висновків акту № 7350/20-40-12-13-20/21234185 від 22.05.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 №, яким на підставі вимог пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. за платежем: єдиний податок з юридичних осіб.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив останнє в порядку адміністративного узгодження.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 13.06.2018 № 24771/10/20-40-12-13-26 залишено без змін результати камеральної перевірки, а скаргу позивача - без задоволення.

Також, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.08.2018 № 27022/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області, а скаргу позивача - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно зі статтею 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до вимог пунктів 49.1, 49.2 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Між тим, згідно підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з абзацом першим п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений ПКУ звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог ПКУ подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (абзац другий п. 294.1 ст. 294 ПКУ).

У податковій декларації юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи відображають обсяг доходу, що оподаткований за відповідною ставкою (п.п.296.5.4 п.296.5 ст.296ПКУ).

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті ДФС sfs.gov.ua у розділі «Загальнодоступний інформаційно - довідковий ресурс», у підрозділі «Запитання - відповіді з бази знань» - підпідрозділ 108 «Єдиний податок для юридичних осіб - суб'єктів господарювання (спрощена система оподаткування)» розміщене податкове роз'яснення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Під час розгляду справи судом досліджено роз'яснення № 108.01.05 щодо відсутності зобов'язання у юридичної особи - платника єдиного податку третьої групи, у якої протягом першого кварталу поточного року відсутні доходи, що підлягають оподаткуванню єдиним податком, подавати податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за 1 квартал поточного року (а.с. 59) відповідно до якого на запитання: «Чи зобов'язані юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи, у яких протягом першого кварталу поточного року відсутні доходи, що підлягають декларуванню(оподаткуванню) подавати податкову декларацію платника єдиного податку?» надано відповідь: «Юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи, у яких протягом першого кварталу поточного року відсутні доходи, що підлягають оподаткуванню єдиним податком, не зобов'язані подавати податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за І квартал поточного року.»

Так судом встановлено, що Товариство надало за місцем перебування на податковому обліку 14.05.2018 року податкову декларацію за 1 квартал поточного року, де - для інформування контролюючого органу, зазначило про відсутність протягом першого кварталу поточного року доходів, що підлягають декларуванню (оподаткуванню) (а.с. 119-120).

Але, 01.06.2018 року товариство поштою отримало акт камеральної перевірки № 7350/20-40-12-13-20/21234185 від 22.05.2018 року з питання своєчасності подання декларації.

В свою чергу позивачем, під час процедури адміністративного оскарження було направило до ДФС звернення «Про надання податкової консультації та його врахування в процедурі адміністративного оскарження» (а.с. 28-30).

Згідно наданої Державної фіскальною службою України 19.08.2018 року індивідуальної податкової консультації, абз.6 стор.1 консультації, - «Якщо у товариства протягом першого кварталу 2018 року відсутні доходи, що підлягають оподаткуванню єдиним податком, у Товариства не виникає зобов'язання подавати податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за цей звітний період.»

Відповідно до статті 53 ПКУ не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків, який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Враховуючи положення ПКУ та надані до матеріалів справи письмові докази та роз'яснення викладені в індивідуальній податковій консультації суд приходить до висновку про відсутність обов'язку у позивача подавати податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за І квартал поточного року та як наслідок відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді фінансових (штрафних санкцій та/або пені).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та незаконними дій Головного управління ДФС у Харківській області з проведення камеральної перевірки товариства та складання акту камеральної перевірки з питання подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи за перший квартал 2018 року суд зазначає наступне.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень; далі - ПК України) встановлено право контролюючих органів проводити перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

За змістом пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функцій податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Разом з тим, об'єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Так, судом встановлено, що у зв'язку з тим, що позивачем 14.05.2018 року (граничний термін подання 10.05.2018 року) подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи), контролюючим органом в порядку та у спосіб визначений Податковим кодексом України проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д" (а.с. 119-120).

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи позивачем не зазначено жодного обґрунтування стосовно того, які норми чинного податкового законодавства порушені відповідачем під час проведення камеральної перевірки.

Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та незаконними дій Головного управління ДФС у Харківській області з проведення камеральної перевірки товариства та складання акту камеральної перевірки з питання подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи за перший квартал 2018 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплати боргу (недоїмки), об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, третя особа: Державна фіскальна служба України про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправними дій підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, третя особа: Державна фіскальна служба України про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправними дій - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 14.06.2018 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТА-Д" (, адреса: 61157, м. Харків, вул. Борова, 106) сплачену суму судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19 грудня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.