Справа № 821/347/16
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

19 грудня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/347/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитрієвої О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

21 березня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, у якій позивач просить суд, з урахуванням заяви від 31.10.2018 року про зміну предмету позову:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині про застосування наслідків нікчемності правочину (договору) до банківського вкладу (депозиту) договору "Лояльний" № 007-21061-020215 у гривнях від 02.02.2015 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1.

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 007-21061-020215 "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1.

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича внести додаткову інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_1 за договором вкладу (депозиту) "Лояльний" № 007-21061-020215 у гривнях від 02.02.2015 року, що укладений між нею та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором вкладу (депозиту) "Лояльний" № 007-21061-020215 у гривнях від 02.02.2015, що укладений між нею та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк".

05.12.2018 року від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині про застосування наслідків нікчемності правочину (договору) до банківського вкладу (депозиту) договору "Лояльний" № 007- 21061-020215 у гривнях від 02.02.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &l ;…&?е; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 у справі № 815/5392/16 (провадження № 11-465апп18) зазначила, що згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК" і видане згадане рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 910/17448/16 від 16 травня 2018 року.

Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначає, оскільки рішення є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок прийняття цього рішення. Звідси права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

В зв'язку з чим, Велика Палата Верховного Суду робить висновок, що правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення уповноваженої особи Фонду в частині визнання правочину (операції) нікчемним не можуть розглядатися у судах (в тому числі у господарських), і вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, в редакції чинній до 15.12.2017 р., в частині вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Питання щодо закриття провадження у справі врегульовані ст. 238 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих правовідносин суд вважає, що провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині про застосування наслідків нікчемності правочину (договору) до банківського вкладу (депозиту) договору "Лояльний" № 007- 21061-020215 у гривнях від 02.02.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 вважається нікчемним та/або визнано нікчемним та/або до них вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів (правочинів) підлягає закриттю.

Також суд зазначає, що згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями ст.ст. 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73000, АДРЕСА_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39) в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині про застосування наслідків нікчемності правочину (договору) до банківського вкладу (депозиту) договору "Лояльний" № 007- 21061-020215 у гривнях від 02.02.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73000, АДРЕСА_1) з Державного бюджету сплачений судовий збір у сумі 602.40 грн. ( шістсот дві грн. 40 коп.).

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної позовної вимоги не підлягає розгляду у судах (в тому числі у господарських) та повторне звернення до адміністративного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Дмитрієва О.О.