Справа № 540/2181/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2181/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 4 від 25.05.2018 року про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії позивачу;

- зобов'язати відповідача включити до трудового стажу позивача період роботи:

в колгоспі «Україна» з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року;

час проходження військової служби з 17 жовтня 1981 року по 26 жовтня 1983 року;

період роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року включно як тракториста - машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 30.10.2018р. позовна заява залишена без руху.

Ухвалою від 13.11.2018р. відкрите спрощене провадження у справі.

Ухвалою від 26.11.2018р. відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (для допиту свідків), судове засідання призначене на 10.12.2018р.

У судовому засіданні 10.12.2018р. оголошено перерву.

Від сторін надійшли заяви про закінчення розгляду справи у письмовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 березня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2-3 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 4 від 25 травня 2018 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 відповідачем відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до пункту 2-3 статті 114 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу, оскільки відповідно записам трудової книжки наданими документами та даним індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний трудовий стаж гр. ОСОБА_1 складає 27 років 8 місяців 23 дні, а пільговий 17 років 7 місяців 9 днів.

Позивач вважає таку відмову не обгрунтованою та такою, що порушує його законні права та інтереси, гарантовані законами України та Конституцією.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці позивач 10 липня 1978 року був прийнятий на роботу та у члени колгоспу «Україна» Чаплинського району Херсонської області, згідно протоколу № 7 від 10 липня 1978 року. Фактично працював трактористом. З 30 серпня 1978 року по 15 липня 1980 року навчався за направленням в Хорлівському СПТУ. Потім працював трактористом у період з 20 липня 1980 року по 12.11.1980 року (дата звільнення у зв'язку з призовом до лав Радянської армії не вказана) в колгоспі «Україна», з 24.11.1983 року прийнятий на роботу механізатором згідно протоколу №11 від 24.11.1983 року але фактично працював на посаді тракториста до 20 лютого 1995 року. 20 лютого 1995 року в зв'язку з реорганізацією колгоспу в КСП «Україна» переведений трактористом, згідно протоколу №1 від 20 лютого 1995 року. На займаній посаді пропрацював до 07 лютого 1998 року. 07 лютого 1998 року в зв'язку з реорганізацією КСП «Україна» в СТОВ «Україна» переведений на посаду тракториста, згідно протоколу №1 від 07 лютого 1998 року, на займаній посаді пропрацював до 22 січня 2000 року. З 28 січня 2000 року позивач працював на посаді тракториста Сільськогосподарського підприємства науково виробнича фірма «Новий Світ» по 30 січня 2004 року, проте у трудовій книжці записано посаду механізатор першого класу. Позивач вважає записи, щодо зазначення його посади механізатор помилковими, оскільки фактично виконував роботу тракториста в колгоспі «Україна», а також за спеціальністю (професія) тракторист - машиніст, про що записано в трудовій книжці НОМЕР_2 на сторінці 1.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що позивач на момент призову на строкову військову службу працював в колгоспі «Україна» з 20.07.1980 р. по 21.11.1980 р., відтак даний період також підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач та представник позивача із вказаних підстав просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач 30.11.2018р. надіслав суду відзив, із змісту якого слідує, що він заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне.

23.03.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2-3 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон).

За трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 з 20.07.1980 прийнятий механізатором до колгоспу "Україна" (запис внесено без зазначення підстави внесення), дата звільнення у зв'язку з призовом до лав Радянської армії не вказана, з 24.11.1983 прийнятий механізатором, з 22.01.2000 звільнений з роботи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" від 02.06.2005 №2636-ІУ час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Оскільки період роботи з 20.07.1980 року по 21.11.1980 року в колгоспі "Україна" архівними довідками не підтверджується, то період військової служби з 17.10.1981 по 26.10.1983 до пільгового стажу не зараховується.

Крім того, заявником надана пільгова довідка №1/12 від 29.12.2017, видана приватним підприємством "Сатурн-агро" про підтвердження періодів роботи на посаді тракториста-машиніста: з 02.04.2007 по 01.10.2007, з 05.04.2008 по 03.10.2008, з 01.04.2009 по 30.09.2009, з 26.04.2011 по 21.09.2011, з 01.06.2015 по 30.11.2015, з 17.06.2016 по 30.11.2016, з 05.05.2017 по 30.09.2017, що становить 3 роки 3 місяці 5 днів. Згідно довідки АБ608108 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), наданої відділом статистики у Каховському районі головного управління статистики у Херсонській області, приватне підприємство "Сатурн-агро" () займається вирощуванням зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.

Також заявником надана пільгова довідка №3 від 23.03.2018 р., видана фермерським господарством "Лідія" про підтвердження періоду роботи на посаді тракториста-машиніста з 20.04.2005 по 31.07.2005 (що становить 3 місяці 12 днів).

Відповідно записам трудової книжки, наданим документам та індивідуальним відомостям про застраховану особу, загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 8 місяців 23 дні, а пільговий - 17 років 7 місяців 9 днів. У зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у позивача, не має підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Представник відповідача із вказаних підстав просила суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 березня 2018 року звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2-3 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням № 4 від 25.05.2018р. про результати розгляду заяви позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком з наступних підстав.

За трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 з 20.07.1980 прийнятий механізатором до колгоспу „Україна" (запис внесено без зазначення підстави внесення), дата звільнення у зв'язку з призовом до лав Радянської армії не вказана, з 24.11.1983 прийнятий механізатором, з 22.01.2000 звільнений з роботи.

Архівними довідками від 01.12.2017 № 17/87-1003-№ 17/87-1004 архівного відділу Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області підтверджено, що в документах архівного фонду колгоспу „Україна" у відомостях нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 значиться трактористом у січні 1986 року, у січні 1987 року, з січня 1988 року по лютий 2000 року, посаду не вказано з- квітня по жовтень 1980 року, з березня по грудень 1985 року, з лютого по грудень 1986 року, з лютого по грудень 1987 року, відсутні дані про нарахування заробітної плати з листопада 1980 року по лютий 1985 року.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (сайт Міністерства юстиції України) 19.05.2005 припинено діяльність юридичної особи - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „України" (, правонаступник колгоспу „Україна").

Підпунктом 3 пункту 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства,- після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу - не менше 26 років 6 місяців.

Отже, можливо зарахувати ОСОБА_1 тільки періоди роботи трактористом з 01.01.1986 по 22.01.2000 (що складає 14 років 0 місяців 22 дні) в СТОВ „Україна" до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно записам трудової книжки, наданим документам та даним індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний трудовий стаж гр. ОСОБА_1 складає 27 років 8 місяців 23 дні, а пільговий 17 років 7 місяців 9 днів.

За таких обставин, рішенням відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до пункту 2-3 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законів України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктом 3 пункту 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами - машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1:

10 липня 1978 року прийнятий на роботу та члени колгоспу «Україна» Чаплинського району Херсонської області, згідно пр. № 7 від 10 липня 1978 року.

30 серпня 1978 року по 15 липня 1980 року навчався за направленням в Хорлівському СПТУ, атестат НОМЕР_3.

20 липня 1980 року прийнятий на роботу механізатором в колгоспі «Україна», звільнений з роботи у зв'язку з призовом до лав Радянської армії.

24.11.1983 року прийнятий на роботу механізатором колгоспу «Україна» згідно пр. №11 від 24.11.1983 року.

20 лютого 1995 року в зв'язку з реорганізацією колгоспу в КСП «Україна» переведений трактористом, згідно пр. №1 від 20 лютого 1995 року.

07 лютого 1998 року в зв'язку з реорганізацією КСП «Україна» в СТОВ «Україна» переведений на посаду тракториста, згідно пр. №1 від 07 лютого 1998 року

22 січня 2000 року звільнений за власним бажанням, пр. № 1 від 22.01.2000 року.

28 січня 2000 року прийнятий на роботу механізатора першого класу Сільськогосподарського підприємства науково виробнича фірма «Новий Світ», пр. № 7 від 28.01.2000р.

30 січня 2004 року звільнений за згодою сторін, пр. № 4 від 30.01.2004р.

Із вказаного періоду відповідачем до пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- в колгоспі «Україна» з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року - через запис у трудовій книжці про посаду механізатора, а не тракториста та відсутність у архівних довідках інформації про нарахування позивачу за цей період заробітної плати як трактористу;

- час проходження військової служби з 17 жовтня 1981 року по 26 жовтня 1983 року, оскільки не зарахований попередній період, відтак відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу часу проходження військової служби.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку).

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (п. 17 Порядку).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; .... У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном (п. 20 Порядку).

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2018 році досяг 55 річного віку.

Позивач 23 березня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2-3 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Загальний трудовий стаж позивача на час звернення за пенсією становить загальний 27 років 8 місяців 23 дні.

Позивач стверджує, що у спірний період з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року працював у в колгоспі «Україна» трактористом у бригаді по вирощуванню сільськогосподарської продукції.

Також працював трактористом у період роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року.

Даний факт підтвердили свідки.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що разом із ОСОБА_3 із 1983 року працювали в колгоспі «Україна». Свідок працював токарем, а позивач працював трактористом в ІІІ механізованій бригаді. За бригадою були закріплені великі площі землі, бригада працювала по вирощуванню сільськогосподарських культур із ранньої весни до пізньої осені займались пахотою, культивуванням, обробляли пари на тракторах, за бригадою були закріплені 13 поливальних установок «Фрегат», які також обслуговували члени бригади. У 1998 році свідок звільнився із колгоспу «Україна», а ОСОБА_1 залишився працювати трактористом. У період, коли свідок обіймав посаду директора СПНВФ «Новий Світ» із 1998 року, позивач працював трактористом в СПНВФ «Новий Світ» із 2000 по 2004 рік. Запис у трудову книжку зроблений працівником відділу кадрів із зазначенням посади механізатор на зразок попередніх записів, хоча фактично працював трактористом на тракторі Т - 150.

На підтвердження показів свідок надав трудову книжку НОМЕР_4 та стат довідку СПНВФ «Новий Світ» від 26.04.2001 року, відповідно до якої ОСОБА_2 є керівником, підприємство займається вирощуванням зернових, технічних культур, наданням сільськогосподарських послуг та послуг у рослинництві (копії додані до матеріалів справи).

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що разом із ОСОБА_3 працювали в колгоспі «Україна» із 1980 року. У 1981 році позивач призваний на службу армії, після проходження служби у 1983 році повернувся на роботу в колгоспі «Україна». ОСОБА_1 працював весь час трактористом на важких гусеничних тракторах. Свідок у 1989 році перейшов із колгоспу «Україна» працювати СПНВФ «Новий Світ» у гарячий цех, пізніше у 2000 році у СПНВФ «Новий Світ» перейшов працювати позивач трактористом.

На підтвердження свідок надав трудову книжку УКР № 0481649 (копія додана до матеріалів справи).

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що разом із ОСОБА_3 працювали в колгоспі «Україна». Свідок працював трактористом із 1979 року, у 1980 році до них у бригаду прийшов працювати позивач трактористом, потім у 1981 році пішов в армію, і повернувся знову до них у бригаду працювати трактористом, працював в колгоспі «Україна» до 2000 року.

На підтвердження свідок надав трудову книжку колгоспника НОМЕР_5 (копія додана до матеріалів справи).

Відповідно до листа-роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам - машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Крім того, єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Із атестату НОМЕР_3, виданого ОСОБА_1 15.07.1980р. слідує, що йому присвоєна кваліфікація тракторист-машиніст і слюсар першого розряду.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 на ст. 1 зазначена професія - тракторист-машиніст широкого профілю.

Також матеріали справи містять копію посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_6, виданого ОСОБА_1 10.12.1999р.

Враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позивач у колгоспі «Україна» та СПНВФ «Новий Світ» працював трактористом.

Суд вважає необґрунтованою підставу відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи в колгоспі «Україна» з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року у зв'язку із записом у трудовій книжці про прийняття його на роботу механізатором, оскільки відповідачем зарахований до пільгового стажу інший період роботи на даному підприємстві із аналогічним записом - із 1986 по 1995 роки.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на причину не зарахування позивачу до пільгового стажу зазначений період роботи у зв'язку із відсутністю у архівах відомостей про отримання позивачем заробітної плати у колгоспі «Україна», оскільки із часу складання відомостей про отримання ОСОБА_1 заробітної плати у колгоспі «Україна» минуло більше 25 років, підприємство неодноразово реорганізовувалось, відсутні докази, що документи передані до архіву у повному обсязі. Також неможливо упевнитись, що облік робочого часу та виплати заробітної плати працівникам у колгоспі «Україна» вівся без порушень.

Відтак суд вважає, що факт роботи ОСОБА_1 у колгоспі «Україна» на посаді тракториста у період з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року підтверджується записами у трудовій книжці та показами свідків, а тому суд вважає відмову у зарахуванні даного періоду до пільгового стажу безпідставною.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" від 02.06.2005 №2636-ІУ час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Оскільки період роботи з 20.07.1980 року по 21.11.1980 року в колгоспі "Україна" архівними довідками не підтверджується, то період військової служби з 17.10.1981 по 26.10.1983 до пільгового стажу не зараховується.

Віз урахуванням зазначеного підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача і період проходження військової служби з 17 жовтня 1981 року по 26 жовтня 1983 року.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року включно як тракториста - машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 1, 2 ст. 77 КАС України).

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

У відзиві відповідача на позовну заяву він не навів жодних аргументів щодо його позиції про зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року включно.

У судовому засіданні 10.12.2018р. представник відповідача також не надала суду жодних пояснень із цього питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо періоду роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року, а відтак, не довів правомірності свого рішення та фактично визнав позовні вимоги в цій частині.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 4 від 25.05.2018 року про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () включити до трудового стажу ОСОБА_1, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах період роботи: в колгоспі «Україна» з 20 липня 1980 року по 17 жовтня 1981 року, з 24 листопада 1983 року по 01 січня 1986 року, час проходження військової служби з 17 жовтня 1981 року по 26 жовтня 1983 року, період роботи в СПНВФ «Новий Світ» з 28 січня 2000 року по 30 січня 2004 року включно як тракториста - машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) на користь ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1409,6 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 10.2.4