Справа № 420/6495/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6495/18
УХВАЛА

18 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасувати постанови у виконавчому провадженні №57181971 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. від 11.09.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасувати постанови у виконавчому провадженні №57181971 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. від 11.09.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Заявник надав позовну заяву з порушенням вказаних вимог КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 283 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини 2 ст. 287 КАС України зазначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Дані норми КАС України встановлюють, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ухвалу про відкриття виконавчого провадження №57181971 від 11.09.2018 року отримало 17 вересня 2018 року, що підтверджується штемпелем її вхідної реєстрації проставленим на вищезазначеній постанові. У вищезазначеній ухвалі було також зазначено про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 14892, 00 грн.

Таким чином головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області дізналось про порушення своїх прав та оскаржуваних законом інтересів, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 14892, 00 грн. 17.09.2018 року.

Разом з позовом, Позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування заяви зазначено, що тільки за 2018 рік до головного управління надійшло 125 постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо виконання судових рішень. Також зазначають, що з 28.08.2018 частину 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) викладено в новій редакції, та зазначено, зокрема, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), а тому, після 28.08.2018 головне управління при винесенні державні виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору (одночасно з відкриттям виконавчого провадження) не може знати чи відповідь головного управління державним виконавцем може бути розцінена ним як повне фактичне виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження, чи як виконання не в повному обсязі. Зазначені постанови про відкриття виконавчих проваджень одночасно з постановами про стягнення виконавчого збору надійшли вперше 17.09.2018 (витяг з бази під порядковим номером 71). У зв'язку з відсутністю будь-якої практики щодо оскарження таких постанов головним управлінням було прийнято рішення спочатку повідомити про повне фактичне виконання судового рішення, і після рішення державного виконавця - узгоджувати подальші дії. Крім того, головним управлінням виконано всі вимоги виконавчого листа № 815/829/18, виданого 06.07.2018, до відкриття виконавчого провадження, і тому на момент отримання постанови про стягнення виконавчого збору головне управління не могло знати, що права головного управління будуть порушені та постанова про стягнення виконавчого збору залишиться в силі, та що державний виконавець не скасує її відповідно до вимог ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII. Відтак, про порушення своїх прав - залишення в силі постанови про стягнення виконавчого збору - головне управління остаточно дізналось 04.12.2018, після отримання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 по справі № 420/5669/18 про повернення адміністративного позову головного управління до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині визнання протиправною та скасування постанови від 11.09.2018 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн. у виконавчому провадженні № 57181971.

Суд не погоджується із зазначеною думкою Позивача, оскільки судом встановлено із заяви про поновлення строку та позовної заяви, що зазначені постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору надійшли до Позивача 17.09.2018 року.

Також, судом встановлено, що 31.10.2018 року, Позивач звернувся до суду до того ж Відповідача, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанови від 11.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. та від 17.10.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5 100,00 грн. у виконавчому провадженні №57181971.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року по справі 420/5669/18, адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині визнання протиправною та скасування постанови від 11.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. у виконавчому провадженні №57181971 - повернено позивачу в зв'язку з пропуском строку.

Крім того, судом встановлено, що Позивач з позовом до суду про оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 57181971 від 11.09.2018 року, не звертався.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Голдер проти Сполученого Королівства").

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови". У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто, з сукупного аналізу матеріалів позовної заяви та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення або відповідні докази, що підтверджують своєчасність звернення позивача до суду із вказаними позовними вимогами (з копією для відповідача).

Щодо інших підстав для залишення позовної заяви без руху, суд зазначає нуступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення ч. 3 ст.161 КАС України, позивачем не сплачено судовий збір у повному обсязі.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Судом встановлено, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру

Пунктом 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762 гривень.

Відтак позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1762,00 грн. за подання позовної заяви майнового характеру та 1762,00 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру. Разом 3524,00 грн.

Суд вважає за необхідне залишити позов без руху та надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви та роз'ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із наданням відповідних доказів, які стали підставою для несвоєчасного звернення до суду; доказів про сплату судового збору у розмірі 3524,00 грн. за подання позовної заяви.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв'язку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі доказів сплати судового збору до канцелярї, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв'язку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового зв'язку повідомити суд на його електрону адресу, факс.

Згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11. 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом доказів на виконання ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв'язку судом буде вирішене питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. ст. 161, 169, 171, 241-243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасувати постанови у виконавчому провадженні №57181971 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. від 11.09.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз'яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Бутенко А.В.