Справа № 754/286/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/286/18 Головуючий у 1 інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив: визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо вилучення та знищення згідно акту №2 від 19.01.16 р. довідки про заробітну плату №б/н, виданої 27.10.08 р. ОСОБА_5 ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", за період з 01.06.86 р. по 02.06.86 р. у сумі 247, 35 крб., неправомірними та такими, що суперечать ст.ст. 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 4 та 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. №1210; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва перерахувати та виплатити ОСОБА_5 з 01.01.12 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. №1210 з врахуванням належним чином завіреної довідки про заробітну плату №б/н, видану 27.10.08 р. ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", за період з 01.06.86 р. по 02.06.86 р. у сумі 247, 35 крб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не витребував матеріали його пенсійної справи не дослідив всі докази.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивачу проведено нарахування пенсії, виходячи з відомостей, указаних в довідці від 02.12.97 р.

02.11.2005 р. позивач подав заяву про перерахунок його пенсії та нову довідку про розмір заробітку, в якій при визначенні розміру заробітної плати враховано, що позивач працював з 29 травня по 2 червня 1986 року не по 6, а по 16 годин, окрім того, вказана кратність 5 в порівнянні з довідкою, що надавалась позивачем 02.12.97 р.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.07 р у справі №2а-153/07 зобов'язано ДП "Спеціалізоване управління № 2" ВАТ "Будмеханізація" видати позивачу довідку про розмір заробітку за період з 15 травня 1986 року по 09 червня 1986 року з урахуванням кратності 4 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва перерахувати позивачу пенсію з 02.11.05 р.

Позивач протягом 2012 - 2013 років неодноразово звертався до відповідача з приводу перерахунку його пенсії, виходячи з положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 20.01.2014 року відповідач повідомив, що для перерахунку пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі відшкодування фактичних збитків з урахуванням заробітної плати за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за два дні червня місяця 1986 р., немає законних підстав, з посиланням на те, що в його пенсійній справі відсутні первинні документи того часу (1986 р.), які б підтвердили роботу в зоні відчуження з зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно (табелі обліку робочого часу, особові рахунки на заробітну плату), завірені організацією, в складі якої особа працювала в зоні відчуження.

Згідно відомостей Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, загальний розмір пенсії позивача по інвалідності, згідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.11 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01.01.2012 року складає 5347,06 грн.

Даний розмір пенсії, призначений згідно матеріалів пенсійної справи без врахування довідки про заробітну плату за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за два дні червня місяця 1986 року, виданої ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2014 року по справі № 754/3927/14-а, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва при перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01.01.2012 року - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_5 з 01.01.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, з урахуванням довідки про заробітну плату видану ДП «Спеціалізоване управління №2» ВАТ «Будмеханізація», відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року.

Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 р.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2015 р. у вказаній справі роз'яснено резолютивну частину постанови Деснянського районного суду міста Києва від 02.07.2014 року, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва зобов'язано перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_5 з 01.01.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 з урахуванням довідки про заробітну плату видану ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація" за період з 1 червня 1986 року по 02 червня 1986 року, за період з 29 травня 1986 року по 31 травня 1986 року, за період з 15 травня 1986 року по 09 червня 1986 року, відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року, за бажанням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому постановою у справі №754/4819/16-а від 23.11.16 р. визнано дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо витребування від Дочірнього підприємства "Спеціалізоване управління № 2 ВАТ "Бухмеханізація" довідки № 123 від 25.12.2008 року неправомірними та такими, що суперечать ст. 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пунктам 4 та 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210; зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_5 пенсію з 01.01.2012 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 з урахуванням довідки про заробітну плату б/н, видану 27.10.2008 року ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", за період з 01.06.1986 року по 02.06.1986 року у сумі 247, 35 крб.

Відповідач повідомив ОСОБА_5 про неможливість проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату з ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація" б/н, видану 27.10.2008 року, оскільки її оригінал відсутній, тоді як пенсія позивачу перерахована з огляду на довідку №123 від 25.12.2008 р.

Позивач вважаючи дії та бездіяльність відповідача щодо не перерахунку йому пенсії відповідно до рішень суду протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо вилучення та знищення згідно акту №2 від 19.01.16 р. довідки про заробітну плату №б/н, видану 27.10.08 р. позивач посилається на листи від 04.07.17 р. №10260/06 та від 22.09.17 р. №14354/09 Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з яких він отримав вказану інформацію.

Однак, матеріали справи не містять копій зазначених листів, відповідач також на вказані листи не посилається і їх не додає, натомість стверджує, що вказана довідка в оригіналі відповідачу не надавалося.

Оскільки позивачем було надано копію довідки, а не оригінал, від ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація" було витребувано нову довідку, на підставі якої і було здійснено нарахування пенсії, що було предметом судового розгляду у справі №754/4819/16-а.

До матеріалів справи відповідачем надано копію заяви позивача від 31.01.2016 р. на адресу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якій зазначається про надання саме копії довідки про заробітну плату за 1-2 червня 1986 р., а також копію довідки б/н, видану 27.10.2008 року ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", на якій міститься відбиток печатки вказаного підприємства з поміткою "З оригіналом згідно".

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідачу надавався оригінал вказаної довідки, що він зберігався у матеріалах пенсійної справи і був знищений.

За відсутності підтвердження вказаних фактів у суду відсутні підстави для висновку про знищення відповідачем оригіналу вказаної довідки і, відповідно, про протиправність вказаних дій.

Під час апеляційного розгляду справи позивачем також не надано копій листів від 04.07.17 р. №10260/06 та від 22.09.17 р. №14354/09 Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на які він посилається та інших належних доказів (рішень компетентних органів) щодо знищення відповідачем спірної довідки, акту №2 від 19.01.16 р.

Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_5 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва перерахувати та виплатити йому з 01.01.12 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. №1210 з врахуванням належним чином завіреної довідки про заробітну плату №б/н, видану 27.10.208 р. ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", за період з 01.06.86 р. по 02.06.86 р. у сумі 247, 35 крб.по суті відповідають позовним вимогам, що були предметом розгляду по справі №754/4819/16-а Деснянського районного суду м. Києва, проте, в резолютивній частині постанови у вказаній справі міститься посилання на зобов'язання Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_5 пенсію з 01.01.2012 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, з урахуванням довідки про заробітну плату б/н, видану 27.10.2008 року ДП "Спеціалізоване управління №2" ВАТ "Будмеханізація", за період з 01.06.1986 року по 02.06.1986 року у сумі 247, 35 крб., тоді як в позовній заяві, що є предметом розгляду по справі №754/286/18, позивач просить зобов'язати вчинити ті самі дії, але на підставі належним чином завіреної довідки про заробітну плату.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2018 року