Справа № 594/1530/18
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1530/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області капрала поліції Савик Ольги Богданівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області капрала поліції Савик О.Б. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №768721 від 02.12.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказав, що поліцейським 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції Савик О.Б. винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 02.12.2018 року о 12 год. 10 хв. на 83 км автодороги М19 Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече керував транспортним засобом марки Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Однак відповідальність за вказаною статтею передбачена за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а тому поліцейським невірно кваліфіковано його дії та помилково притягнуто його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. За таких обставин вважає дії поліцейського неправомірними, а вказану постанову необґрунтованою та винесеною з порушенням норм процесуального права.

В судове засідання на розгляд справи сторони не з»явилися. Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, при цьому, зазначив, що позов підтримує повністю та просить задоволити. Крім того, просив суд врахувати обставини справи щодо недотримання працівниками поліції норм чинного законодавства, які регламентують порядок провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відносно нього останніми такий було порушено - оскаржувана постанова містить дані, які дійсності не відповідають.

Поліцейський Савик О.Б. в судове засідання не з'явилася, до суду подала клопотання про залучення до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Тернопільській області, приєднаши до такого відзив на позовну заяву представника останнього.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 768721 від 02 грудня 2018 року, ОСОБА_2 02.12.2018 року о 12 год. 10 хв. на 83 км автодороги М19 Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече керував транспортним засобом марки Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України, за що його було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.1 (г) Правил дорожнього руху України, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п.9.8 Правил дорожнього руху України, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади і з точки зору ПДР України вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР України «Попереджувальні сигнали», в той час, як вимоги щодо користування зовнішніми світловими приладами передбачено у розділі 19 ПДР України «Користування зовнішніми освітлювальними приладами».

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР України.

Таким чином, водії не можуть бути піддані відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за неввімкнення за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар, оскільки їх дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 125 КУпАП, відповідно до змісту якої, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Враховуючи те, що за змістом ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв'язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Поряд з тим суд вважає за необхудне відзначити наступне. Відповідачем на адресу суду надіслано диск із відеозаписом, під час перегляду якого в судовому засіданні встановлено та підтверджено обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, а саме те, що провадження у справі відносно нього проведено без дотримання вимог чинного законодавства.

Відеозапис відображає дії працівника поліції. які не відповідають нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині, що регламентує порядок винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, згідно ст. 283 КУпАП слідує, що тільки розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, що слідує з відеозапису наданого відповідачем, о 11 год. 40 хв. 02 грудня 2018 року службовий автомобіль поліції, транспортний засіб, яким керував позивач, знаходились на узбіччі і рух вже не здійснювали. Тобто, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 була здійснена до 11 год. 40 хв. і такий вчинити правопорушення о 12 год. 10 хв не міг.

Оскаржувана постанова містить дані, що була винесена о 12 год. 21 хв. 02 грудня 2018р. і що ОСОБА_5 вчинив правопорушення о 12 год. 10 хв. цього ж дня.

Запис з відео реєстратора службового автомобіля поліції вказує на те, що здійснено фіксацію руху транспортних засобів у період з 12 год. 41 хв. до 12 год. 44 хв. 02 грудня 2018р. і саме в цей період зафіксовано рух транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_5. що також не відповідає даним оскаржуваної постанови щодо часу вчинення ОСОБА_5 правопорушення.

Надані суду відеофайли фактично містять перепалку між працівниками поліції та ОСОБА_5, а не дії поліцейських, які б вказували на те. що такими проводиться розгляд справи про притягнення особи до відповідальності у визначеному законом порядку.

Що в свою чергу ставить під сумнів дані оскаржуваної постанови про час вчинення адміністративного правопорушення, часу розгляду справи стосовно ОСОБА_5

Досліджений в ході судового розгляду наданий відповідачем відеозапис свідчить про те, що працівник поліції розгляд справи звів фактично до констатації особисто тих фактів, які вважав встановленими та намагання вручити оскаржувану постанову. При цьому, ним не було дотримано норм закону щодо порядку розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення. Працівник поліції всупереч ст. 283 КУпАП постанову у справі виніс заздалегідь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене без врахування вимог закону, ґрунтуюється виключно на твердженнях працівника поліції, який є прямо зацікавленою особою, та не стверджуються жодним іншим об'єктивним та належним доказом, не вбачається протилежного і з справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач доказів правомірності свого рішення суду не надав, а обставини, на які посилається позивач, підтверджують, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведенного вище, суд приходить до висновку про визнання оскаржуваної постанови неправомірною, в зв»язку з чим така підлягає скасуванню, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 122, 125, 245, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5. 8, 13, 32, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення поліцейського 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Савик Ольги Богданівни від 02 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2 за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП у розмірі 425 грн. - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча: