Справа № 608/2274/18
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Справа № 608/2274/18

Номер провадження2-а/608/51/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №4 Летичівського ВПТУНП лейтенанта поліції Возного Ігоря Борисовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП №4 Летичівського ВПТУНП лейтенанта поліції Возного І.Б. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.В позовній заяві він вказав, що 14 листопада 2018 року начальником СРПП № 4 Летичівського ВПТУПП лейтенантом поліції Возним І.Б. було винесено постанову ДПО18 № 905747 у справі про адміністративне правопорушення. Зазначеною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху (ПДР) та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що 14.11.2018 року о 13 год. 50 хв. на 320 км автомобільної дороги Стрий - Знам'янка, громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий за адресою АДРЕСА_1, керував автомобілем «DAEWOO» д/н НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, лейтенант поліції Возний І. Б. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, лейтенант поліції Возний І. Б. проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, тому просить скасувати постанову відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності серія ДПО18 №905747 від 14.11.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Суду пояснив, що у вказаний в постанові час він не користувався ближнім світлом фар, оскільки норми закону передбачають необхідність застосування ближнього світла фар перед початком руху або при зміні напрямку руху, при винесенні постанови йому не роз'яснені стаття 63 Конституції України, його права передбачені ст. 268 КУпАП, порушені процесуальні вимоги, зокрема ст. 245 КУпАП, тому з постановою не згідний. Постанова про накладення на нього стягнення виносилась без його присутності. Працівник поліції в той же час просив відкрити капот автомобіля, що свідчило про порушення його конституційних прав,тому з його боку було звернення на грячу лінію 102, він звертався зі скаргою, проте відповіді не отримав по даний час. Вважає, що він мав бути притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, яка передбачає вид стягнення - попередження.В його присутності було зупинено за аналогічне правопорушення ряд автомобілів, однак їх відпускали попередивши.До нього віднеслись працівники поліції предвзято, з порушенням його прав.

Відповідач начальник СРПП №4 Летичівського ВПТУНП лейтенант поліції Возний І.Б.в судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вказується, що вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, складена у відповідності до вимог законодавства та вимоги ОСОБА_1, що зазначені в позовній заяві, не відповідають дійсності, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню з нижче наведених підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України. Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) «Органи Національної, поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів», в тому числі порушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП. Відповідно до частини другої вказаної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідач є інспектором СРПП № 2 Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та на момент складання оскаржуваної позивачем постанови мав спеціальне звання лейтенант поліції, та згідно вищенаведених вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», станом на 14 листопада 2018 року мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч. 2ст. 122 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже, діяв у межах своїх повноважень. Крім того, при винесенні постанови враховано вимоги ст. 33 КУпАП, згідно якої при накладені адміністративного стягнення потрібно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 905747 від 14.11.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. Справу слухати у його відсутності та прийняти надане заперечення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 14.11.2018 року серії ДПО18 № 905747, складеної начальником СРПП №4 Летичівського ВПТУНП лейтенантом поліції Возним І.Б., вбачається, що 14 листопада 2018 року о 13 год. 50 хв. на 320 км автомобільної дороги Стрий - Знам'янка, громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий за адресою АДРЕСА_1, керував автомобілем «DAEWOO» д/н НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

14 листопада 2018 року о 13 год. 50 хв. на 320 км автомобільної дороги Стрий - Знам'янка, громадянин України позивач ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «DAEWOO» д/н НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар і був зупинений відповідачем, яким було повідомлено, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу. Проте згідно підпункту Г пункту 9.1. ПДР, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. В той же час диспозиція ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Водночас статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 і 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не увімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. Таким чином, відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вище викладене, постанова ДПО18 №905747 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення саме за диспозицією ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності серія ДПО18 №905747 від 14.11.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська