Справа № 803/1327/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2018 року

Київ

справа № 803/1327/15-a

провадження № К/9901/19597/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування висновків перевірок, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Волинської митниці ДФС на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: Яворського І. О. (головуючий), Кухтея Р. В., Носа С. П.

І. Суть спору

1. У червні 2015 року ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Ковельської об'єднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі також Ковельська ОДПІ), Волинської митниці ДФС, у якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати висновок Ковельської ОДПІ від 10 квітня 2015 року № 144 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та висновок Ковельської ОДПІ від 25 травня 2015 року № 5070/03-06-17-108 про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» в частині результатів проведеної перевірки декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік щодо зазначення недостовірних відомостей щодо майна (майнових прав), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади;

1.2. скасувати наказ Волинської митниці ДФС від 10 червня 2015 року № 523-о «Про звільнення ОСОБА_1.» на поновити його на роботі;

1.3. стягнути з Волинської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Позов обґрунтований тим, що земельна ділянка, яка не вказана в позиції 23 розділу ІІІ «відомості про нерухоме майно» декларації за 2014 рік, відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, що виділена позивачу безоплатно для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів від 9 квітня 1992 року № 130. За твердженням позивача, Земельним кодексом України передбачено, що право власності чи постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує відповідне право та його державної реєстрації, відповідно на даний час спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади м. Ковеля та на яку позивачем не набуто ні право власності, ні право користування. Позивач також зазначав, що рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки - це лише підстав для виникнення такого права, його оформлення та посвідчення, в той час як у позивача право власності виникло лише на житловий будинок, що знаходиться на даній земельній ділянці, відповідно до свідоцтва про право власності, дані про який належним чином внесені до Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

3. Відповідачі позов не визнали.

3.1. Ковельська ОДПІ, заперечуючи проти позову, послалась на те, що у позиції 23 розділу ІІІ «Відомості про нерухоме майно» декларації за 2014 рік не задекларована земельна ділянка, а тому наголошує на відсутності підстав для задоволення позову в частині оскарження спірних висновків.

3.2. Згідно з позицією Волинської митниці ДФС наказ про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади видано на підставі висновків Ковельської ОДПІ, з яких вбачається, що до позивача застосовуються заборони, визначені частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади» відповідно до частини восьмої статті 3 вказаного Закону, а відтак оскаржуваний наказ є законним, а дії цього відповідача - правомірними.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 12 січня 2015 року Волинська митниця ДФС надіслала на адресу Ковельської ОДПІ запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», щодо головного державного інспектора сектору митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_1 про достовірність вказаних у заяві останнього відомостей.

5. 12 березня 2015 року Ковельська ОДПІ надіслала на адресу позивача запит про надання інформації про земельну ділянку та вартість придбаної земельної ділянки, яка перебуває під задекларованим у позиції 24 розділу ІІІ Декларації житловим будинком площею 192 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, джерела покриття витрат на придбання даної земельної ділянки.

6. Згідно з наданим ОСОБА_1 поясненнями від 20 березня 2015 року на земельну ділянку, на якій розташовано задекларований житловий будинок, на відміну від останнього, не оформлено право власності, однак вказана земельна ділянка була передана безоплатно позивачу відповідно до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 9 квітня 1992 року № 130 «Про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку».

7. Ковельською ОДПІ проведено перевірку відомостей щодо ОСОБА_1, про що складено висновок від 10 квітня 2015 року № 144 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», в якому констатовано, що у безстроковому користуванні ОСОБА_1 станом на 1 січня 2015 року рахується земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до копії рішення Ковельської міської ради від 9 квітня 1992 року № 130 «Про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку», яка була отримана безкоштовно, під час перебування на посаді інспектора Ягодинської митниці, однак не була задекларована у позиції 23 розділу ІІІ «Відомості про нерухоме майно» декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, тобто фактично вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав).

8. При цьому у вказаному висновку зазначено, що за результатами проведеної перевірки, з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та копій наданих ним підтвердних документів установлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутих ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

9. 29 квітня 2015 року ОСОБА_1 надав пояснення на ім'я в. о. начальника Волинської митниці ДФС із проханням про проведення додаткової перевірки з підстав, що у позивача був відсутній намір приховування будь-якої інформації чи відомостей щодо майна та майнових прав, а відомості в декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік указані вірно.

10. Цього ж дня Волинська митниця ДФС повторно надіслала запит на адресу Ковельської ОДПІ про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», відомостей щодо головного державного інспектора відділу митного оформлення № 7 митного поста «Ягодин» ОСОБА_1

11. За результатами додаткової перевірки Ковельською ОДПІ в листі від 25 травня 2015 року № 5070/03-06-17-108 повторно констатовано, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав).

12. 10 червня 2015 року Волинська митниця ДФС видала наказ № 523-о «Про звільнення ОСОБА_1.», відповідно до пункту 1 якого позивача, головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ковель» Волинської митниці ДФС, звільнено із займаної посади 10 червня 2015 року з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», та на підставі пункту 72 частини першої статті 36 КЗпП України. Підставою для звільнення позивача зазначено висновок Ковельської ОДПІ від 10 квітня 2015 року № 144 та лист Ковельської ОДПІ від 25 травня 2015 року № 5070/03-06-17-108.

13. Уважаючи вказані висновки Ковельської ОДПІ та звільнення з посади протиправними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

14. Волинський окружний адміністративний суд постановою від 10 липня 2015 року в позові відмовив.

15. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості спірних висновків Ковельської ОДПІ, а тому дійшов висновку, що наказ Волинської митниці ДФС про звільнення позивача з посади, що виданий на підставі зазначених висновків, є законним та обґрунтованим.

16. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 25 лютого 2016 року скасував постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року та ухвалив у справі нове рішення, яким:

16.1. позов задовольнив частково:

16.2. скасував наказ в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 10 червня 2015 року № 523-о про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ковель» Волинської митниці ДФС;

16.3. поновив ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ковель» Волинської митниці ДФС;

16.4. стягнув з Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 червня 2015 року по 25 лютого 2016 року в сумі 32976,60 гривень;

16.5. відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку Ковельської ОДПІ від 10 квітня 2015 року № 144 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та висновку Ковельської ОДПІ від 25 травня 2015 року № 5070/03-06-17-108 про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

17. Таке рішення суду апеляційної інстанції вмотивовано тим, що Ковельською ОДПІ не встановлено невідповідності майна доходам, отриманим позивачем із законних джерел, а саме по собі неповне декларування наявного майна у осіб, відносно яких здійснюється перевірка, не є підставою для застосування Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення особи з посади.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

18. Волинська митниця ДФС подала касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

19. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що констатація контролюючим органом недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) у декларації є самостійною підставою для звільнення особи із займаної посади на підставі Закону України «Про очищення влади».

20. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволених судом позовних вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції у цій частині.

21. Позивач подав перечення на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Джерела права й акти їх застосування

22. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Пунктом 72 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено припинення трудового договору з підстав, визначених Законом України «Про очищення влади».

24. Закон України «Про очищення влади» визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

25. Визначення очищення влади (люстрація) міститься у частині першій статті1 Закону України «Про очищення влади» та означає встановлену цим Законом або рішенням суду заборону окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

26. Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел (частина восьма статті 3 Закону України «Про очищення влади»).

27. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про очищення влади» заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо:

1) Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;

2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;

3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;

4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;

5) Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;

6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;

8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;

9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг;

10) інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1 - 10 цієї частини.

28. Згідно з частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

29. Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 цього Закону, у деклараціях, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим наказом Міністерства фінансів України 3 листопада 2014 року № 1100 (далі - Порядок № 1100).

30. У силу підпункту 3 пункту 3 Порядку № 1100 проведення перевірки фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

31. За правилами частини десятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

VІ. Висновки Верховного Суду

32. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ковель» Волинської митниці ДФС, є особою щодо якої здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

33. Аналіз частини десятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» дає підстави для висновку, що органи ДФС здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» за двома критеріями:

1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру;

2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

34. При цьому під час проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», контролюючим органом має бути встановлена не лише невідповідність відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а й також урахований час набуття майна та незаконність джерел таких доходів.

35. Як вже зазначено, Ковельська ОДПІ в спірних висновках констатувала декларування позивачем недостовірних відомостей щодо наявності майна у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

36. Разом із цим, контролюючий орган установив, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутих ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

37. При цьому слід зазначити, що інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без урахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) набуто за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

38. Отже, незазначення у декларації майна не тягне за собою настання відповідальності за Законом України «Про очищення влади», оскільки питання декларування доходів певних осіб урегульовано у цьому випадку Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (Закону України «Про запобігання корупції»).

39. Оскільки при здійсненні відносно позивача перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», контролюючий орган не встановив невідповідності вартості майна доходам, отриманим із законних джерел, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про незаконність звільнення позивача за пунктом 72 частини першої статті 36 КЗпП України та, відповідно, необхідність його поновлення на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

40. Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують.

41. Оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині відмови в позові, а так само в частині періоду вимушеного прогулу та суми, присудженої в якості середнього заробітку за час такого прогулу, не є предметом касаційного оскарження.

42. За таких обставин Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

43. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

VІI. Судові витрати

44. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі № 803/1327/15-а (876/8332/15) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець