Справа № 200/11538/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/995/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» листопада 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лопати Н.О.

розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису № 0303/ад від 03.03.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року позивач ТОВ «ДІВА І К» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

03 березня 2017 року позивачу провідним інспектором КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради ОСОБА_1 було вручено припис № 0303/ад від 03.03.2017 року, згідно якого позивачу для усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська та у відповідності до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» запропоновано вжити заходів по звільненню обєктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що розташовані за адресою Донецьке шосе, 4 власними силами та за власні кошти протягом семи діб. Позивач вважає дії відповідача з внесення оскаржуваного припису незаконними, а вимоги, що містяться у ньому такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що йому належить на праві приватної власності обєкт нерухомого майна - будівля кафе літ. А-1, що розташована за адресою м. Дніпро, Донецьке шосе, буд 4-к на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, який не визнавався недійсним в установленому законом порядку. Обєкт нерухомого майна є капітальною спорудою, тому підстави для його демонтажу відсутні.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради № 0303/ад від 03.03.2017 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому ухвалою суду від 17 квітня 2018 року визначено продовжити подальший розгляд вказаної адміністративної справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 18 травня 2018 року. Розяснено відповідачу його право на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та подати письмовий відзив разом з доказами, що обгрунтовують доводи його заперечень.

Відповідач субєкт владних повноважень, належним чином повідомлений про розгляд справи, письмового відзиву на позовну заяву не надав, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» придбав обєкт нерухомого майна - будівлю кафе літ. А-1, що розташована за адресою м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, буд 4-к, загальною площею 35,0 кв.м. (а.с. 7-8).

Право власності позивача на вказане нерухоме майно також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 6).

02 березня 2017 року провідним інспектором КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради ОСОБА_3 було вручено позивачу припис № 0303/ад від 03.03.2017 року, згідно якого позивачу для усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська та у відповідності до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» запропоновано вжити заходів по звільненню обєктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що розташовані за адресою Донецьке шосе, 4 власними силами та за власні кошти протягом семи діб (а.с. 17).

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України від 06.09.2005 №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2807-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Визначення поняття «тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності» міститься в ст. 28 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №3038) та наведено наступним чином: тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до п.1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 (далі Порядок № 244), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до п.2.1 Порядку № 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на будівлю, що якої відповідачем винесено оскаржуваний припис, оформлено технічний паспорт (а.с. 12-16).

Крім того, відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав, нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Позивач надав суду належні докази, що його право власності на нерухоме майно, яке є предметом договору купівлі-продажу, зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував твердження позивача, свідчив про скасування державної реєстрації права позивача на спірну нерухомість, та свідчив про те, що обєкт, розташований за адресою Донецьке шосе, 4-к, є тимчасовою спорудою.

Суд наголошує, що згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуваний припис відповідача прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а отже, підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради № 0303/ад від 03.03.2017 року.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску