Справа № 140/2590/18
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2590/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Трофимюка П. В. від 25.10.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. (ВП № 57055902).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Вказує на те, що відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. Зазначив, що добровільно виконав рішення суду в частині перерахунку пенсії стягувачу та проводить її виплату у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103). Позивач також зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою від 12.12.2018 року поновлено ГУ ПФУ у Волинській області строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України.

Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що державним виконавцем оскаржувана постанова прийнята в порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання представники сторін не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, при цьому від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Трофимюка П. В. від 21.08.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57055902 з виконання виконавчого листа № 732/2018, виданого 17.08.2018 року Волинським окружним адміністративним судом про зобов'язання ГУПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року у розмірі 79 % суми грошового забезпечення, вказаного у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 23.03.2018 року № 2769, якою боржнику (ГУПФУ у Волинській області) надано 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Вказана постанова була направлена позивачу згідно із супровідним листом від 21.08.2018 року № 04-35/5427 та надійшла позивачу 27.08.2018 року.

Листом від 03.09.2018 року № 7034/02-60-39 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило відповідача про те, що на виконання рішення суду в добровільному порядку проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року у розмірі 79 % від суми грошового забезпечення, перерахований розмір пенсії до виплати становить 5968,45 грн., виплата перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 60040,20 грн. здійснюється в порядку, встановленому Постановою № 103.

25.10.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Трофимюком П. В. винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 57055902, відповідно до якої за невиконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_2 перерахованої пенсії з 01.01.2016 року на боржника - ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частинами першою, другою статті 63 вказаного Закону визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений строк. При цьому, обов'язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Судом встановлено, що рішення суду, на виконання якого Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 732/2018 від 17.08.2018 року, виконано позивачем частково, а саме проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року у розмірі 79 % від суми грошового забезпечення, пенсія виплачується з 01.09.2018 року в перерахованому розмірі 5968,45 грн. Тобто, позивач добровільно виконав рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 та проводить виплату перерахованої пенсії з 01.09.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, виплата перерахованої суми пенсії ОСОБА_2 повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю не виконав вказане рішення суду, оскільки відповідні кошти з Державного бюджету України не виділялися.

Суд враховує, що в силу приписів статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 року (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому з наведених вище підстав позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 268-269, 287 КАС України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П. В. про накладення штрафу від 25 жовтня 2018 року ВП № 57055902.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко