Справа № 163/767/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3765/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюка Богдана Володимировича на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2018 року, ухвалене суддею Чишій С.С., м. Любомль, у справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюка Богдана Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 452560 від 23.04.2018; справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 03.07.2018 за клопотанням сторін було замінено первісного відповідача Ковельський ВП ГУНП у Волинській області на нового відповідача поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Пархонюка Богдана Володимировича.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Дії поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Пархонюка Богдана Володимировича щодо складання постанови від 23.04.2018 року серії АР №452560 про накладення на ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 425 гривень штрафу визнано незаконними. Постанову поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Пархонюка Богдана Володимировича від 23.04.2018 року серії АР №452560 про накладення на ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 425 гривень штрафу скасовано. Провадження в справі про адміністративне правопорушення серії АР №452560 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що під час розгляду позову встановлено, що єдиним доказом вчинення позивачем порушення є оскаржувана постанова винесена відповідачем. Інші докази, в тому числі, матеріали фото чи відео-фіксації в постанові не вказані і на розгляд справи не подані. Тим самим відповідно до положень ст.77 КАС України відповідач не спростував пояснення позивача щодо фактичних обставин події.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, невірним застосуванням норм процесуального права, поліцейський роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюк Богдан Володимирович оскаржив його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати рішення Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивач керував транспортним засобом «МТЗ-80», номерний знак НОМЕР_1, і на 497 км + 940 м автодороги М-07, повертаючи праворуч, не подав сигнал світовим покажчиком повороту, чим порушив п.9.2.6 Правил дорожнього руху. Дії позивача ОСОБА_2 було кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.

Крім того, апелянт стверджує, що працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції. Тому, належним відповідачем у адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції. Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до поліцейського поліції Пархонюка Б.В., тобто до неналежного відповідача. Належним відповідачем повинно було бути Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.9, ч.1 ст.72, частин 1, 6 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюком Б.В., АР № 452560 від 23.04.2018, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Із вказаної постанови видно, що 23 квітня 2018 року о 20 год 25 хв ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «МТЗ-80», номерний знак НОМЕР_1, на 497 км + 940 м автодороги М-07, повертаючи праворуч, не подав сигнал світовим покажчиком повороту, чим порушив п.9.2.(б) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,

В силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 п.9.2.(б) Правил дорожнього руху України.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюка Богдана Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі є підставними та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюка Богдана Володимировича залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2018 року у справі №163/767/18 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Пархонюка Богдана Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 20.12.2018.