Справа № ЗД/1340/34/18     
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3114/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову (суддя - Сакалош В.М., м. Львів) у справі за заявою Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 27.08.2018 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред'явлення позову шляхом зупинення дії рішення V-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 15 лютого 2018 року №100 «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІІ ст.» та рішення VІІ-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20 квітня 2018 року №173 «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІ ст.».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року у справі №ЗД/1340/34/18 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили судовим рішенням за результатами оскарження рішень Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №100 від 15 лютого 2018 року та №173 від 20 квітня 2018 року зупинено дію рішення V-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №100 від 15 лютого 2018 року «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІІ ст.» та рішення VІІ-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №173 від 20 квітня 2018 року «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІ ст.».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі №ЗД/1340/34/18 заяву представника Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року у справі №ЗД/1340/34/18 залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, не взяв до уваги того, що існують ризики припинення і виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області. Відтак, малолітня дитина позивача буде позбавлена можливості здобути повну загальну середню освіту в загальноосвітній середній школі І-ІІІ ступенів с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області, чим будуть порушені права позивача в частині доступу дітей до освітнього процесу, передбачені ст.53 Конституції України.

Воютицька сільська рада Самбірського району Львівської області відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки існує спір між сторонами щодо предметної юрисдикції даного спору, який потребує вирішення у підготовчому провадженні, вжиття заходів забезпечення позову є передчасним. Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що згідно з рішеннями Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 100 від 15 лютого 2018 року та №173 від 20 квітня 2018 року відбувається реорганізація закладу, а саме з I-III ступеню до I, тобто діти котрі навчаються в школі в подальшому продовжують навчатись.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Варто звернути увагу, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними. Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як встановлено судом предметом даного позову є оскарження рішення V-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 15 лютого 2018 року №100 «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІІ ст.» та рішення VІІ-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20 квітня 2018 року №173 «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІ ст.».

Суд апеляційної інстанції вважає передчасними такі вимоги позивача у заяві про забезпечення позову, оскільки вказані рішення суб'єкта владних повноважень є предметом оскарження в даній справі і відповідні обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті. В той же час, забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень відповідача може свідчити про передчасний висновок суду щодо протиправності рішень відповідача, без з'ясування всіх обставин справи, що є неприпустимим та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не надано жодного доказу, що його права чи інтереси можуть бути порушені та виникне необхідність докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В ході розгляду заявленого клопотання судом не виявлено фактів існування, на час подання даної заяви, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача. Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, оскільки підстав зазначених в статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України для застосування заходів забезпечення позову апелянтом не наведено.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи ОСОБА_1 про те, що загальноосвітня середня школа І-ІІІ ступенів с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області буде припинена і виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а дитина заявника буде позбавлена можливості здобути повну загальну середню освіту, не відповідають дійсності з огляду на те, що в даному випадку відбувається реорганізація закладу, а саме з I-III ступеню до I, тобто діти котрі навчаються в школі в подальшому продовжують навчатись, а самої ліквідації не відбувається про що свідчить зміст оскаржуваних рішень.

При розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції цілком обґрунтовано врахував доводи Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області на обґрунтування того, що розгляд питання щодо протиправності оскаржуваних рішень не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Більше того, як видно із Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі №1340/3959/18 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішення V-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №100 від 15 лютого 2018 року «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІІ ст.»; рішення VІІ-ої сесії VІІ-го скликання Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №173 від 20 квітня 2018 року «Про реорганізацію Лютовиської ЗСШ І-ІІ ст.»; рішення сесії Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №273 від 27 червня 2018 року «Про створення опорного закладу «Загальної середньої освіти І - ІІІ ступенів імені Ігоря Добровольського Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області» закрито у зв'язку із тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Роз'яснено позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Вищенаведене підтверджує передчасність застосування заходів забезпечення позову у розглядуваній справі.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим рішення суду першої інстанції, який в порядку, передбаченому статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України скасував заходи забезпечення позову у зв'язку із недоведеністю фактів існування, на час подання даної заяви, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 21 грудня 2018 року.