Справа № 806/2995/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

20 грудня 2018 року м. Житомир справа № 806/2995/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попова О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Новоград-Волинської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про стягнення коштів,

встановив:

Керівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави з вернувся звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 8 758,46 грн згідно розрахунку №013713 від 06.10.2017, що еквівалентно 278,4 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (отримувач: Управління Казначейства у м. Полтава, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 811039, код ЄДРПОУ 3801951, призначення платежу - 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року позовну заяву Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1, третя особа: Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про стягнення коштів повернуто позивачу.

18 грудня 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення Новоград-Волинської місцевої прокуратури в частині вирішення питання судові витрати.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши заяву Новоград-Волинської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вказана норма КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення недоліку, а саме: неповноти судового рішення, а відтак додаткове судове рішення є засобом усунення такої неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

У відповідності до пункту 13 частини першої статті 4 КАС України рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Позивачем було залишено поза увагою факт, що рішення суду в розумінні пункту 13 частини першої статті 4 КАС України за позовною заявою Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 не приймалося. Так, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу.

Суд звертає увагу позивача, що положеннями статті 169 КАС України не передбачено як обов'язку суду вирішення питання про судові витрати при поверненні позовної заяви, так і самостійного вирішення цього питання на розсуд суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства суд зазначає, що ухвала судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року не відповідає критеріям неповноти судового рішення в розумінні статті 252 КАС України, а вирішення питання щодо судових витрат в ухвалі про повернення позовної заяви не передбачено чинними нормами процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому заява Новоград-Волинської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Стосовно доводів позивача в частині наявності правових підстав для повернення судового збору, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Пунктом другим частини першої статті 7 Закону №3674-VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону №3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Пунктом шостим Порядку №845 встановлено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв'язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім'я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до виконання у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Строки пред'явлення виконавчих документів перериваються в разі пред'явлення їх до виконання, надання органом (посадовою особою), який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішень про стягнення коштів.

Враховуючи вищевикладене, з метою повернення судового збору позивачу необхідно до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання відповідної позовної заяви.

У випадку подальшого задоволення судом вказаної заяви, позивачу необхідно буде також звернутися до відповідних органів Державної казначейської служби України із ухвалою про повернення судового збору та оригіналом або належним чином завіреною копією платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 204, 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Новоград-Волинської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , третя особа: Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 20 грудня 2018 року.

Суддя О.Г. Попова

відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення