Справа № 375/1091/18
Суддя: Голік Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

<Справа № 375/1091/18 Провадження № 2-а/375/25/18 Строка звіту ___Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Голік Н.О.

при секретарі - Куць В.А.

представника позивача - ОСОБА_1,

третя особа: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії відповідача- Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київськійй області, які виразилися у відмові у розгляді заяви ОСОБА_3 від 09.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по суті з мотивів закінчення строків накладення адміністративного стягнення, та утриматися від вчинення таких дій у подальшому. Також просить зобов'язати Рокитнянське ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 09.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2017 року близько 12-40 год. по вул. Жовтневій в смт. Рокитне відбулося зіткнення автомобіля «Тойота Карола» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, в результаті якого обом автомобілям заподіяно механічних пошкоджень.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 року ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З даною постановою позивач не згодна в зв'язку з тим, що у постанові відсутня будь-яка оцінка дій водія автомобіля "Тойота Карола" ОСОБА_2 безпосередньо перед зіткненням та їх наслідк, вважає, що ОСОБА_2 також допустив порушення вимог ПДР, які потягли за собою настання зазначених наслідків.

З метою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказані порушення позивач звернулася 09.06.17. до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, з відповідною заявою, на яку отримала висновок від 09.06.17. з відмовою у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на доопрацювання не повернута та не скасована.

Позивач оскаржила вказаний висновок в суді та Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 року позов ОСОБА_3 задоволено, рішення (висновок) інспектора з дорожнього нагляду, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності визнано протиправними та скасовано, зобов'язано Рокитнянське ВП Миронівського ВП розглянути по суті заяву ОСОБА_3 з винесенням мотивованого рішення.

11.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом про розгляд заяви ОСОБА_3 від 09.06 2017 року у відповідності до прийнятого рішення суду, але відповідач листом від 25.04.2018 року повідомив про неможливість складання протоколу відносно ОСОБА_2, через минування термінів адміністративного притягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Вважає дану відмову протиправною та такою, що порушує права позивача.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні надав свої письмові пояснення щодо позову та вказав, що всі обставини вже досліджувались судом, винуватці і свідки ДТП опитані, висновком якого стало накладення стягнення на ОСОБА_3, заява розглянута та відповідь на неї надана, а отже, просив відмовити у позові. Також зазначив, що позивачем повторно заявлена вимога щодо зобов'язати інспектора з ДН Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київській області вчинити дії по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, від якої позивач при розгляді адміністративної справи, наслідком якої було Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 року, відмовилась та була судом попереджена про неможливість повторного звернення до суду з тих самих підстав.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340-00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Рокитнянського ВП ГУ НП в Київській області, третя особа- Мовчан С.О. про визнанння неправомірними дій, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області в особі інспектора з дорожнього нагляду капітана поліції Кравченка В.С. від 09.06.2017 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2; зобов'язано Рокитнянське ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з винесенням мотивованого рішення.

11.04.2018 року представник ОСОБА_3 звернувся до відповідача з листом про повідомлення про прийняте рішення по заяві ОСОБА_3 від 09.06.2017 року у відповідності до прийнятого рішення суду, на який відповідач листом від 25.04.2018 року за №2022/109/1011/2/01-18 повідомив про неможливість складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з минуванням термінів адміністративного притягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Позивач вважає дану відмову протиправною та такою, що порушує її права.

Відповідно до ст. 38 КУпАП визначені встановлені строки накладення адміністративного стягненняого, а саме: адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб і що передбачено положеннями п. 2 ст. 7 КАС України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому законодавець визначив, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На разі, за вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача і що має місце у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст.47 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

За нормою ст. 159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, на що він мав право відповідно до вимог ч.4 ст. 47 КАС України, поважності причин не вказав, належних та допустимих доказів правомірності своїх дій (бездіяльності) не надав, а тому суд квалафікує такі дії відповідача як визнання позову та вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається зі змісту листа Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 25.072018 року за №2022/109/1011/2/01-18, суб'єкт владних повноважень, посадова особа відповідача в порушення вимог ст. 19 Конституції України (Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України), ст. 3 Закону «Про Національну поліцію» (У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами), підпункту 7 пункту 4 затвердженого Постановою КМ України від 28.10.2015 № 877 Положення про Національну поліцію (здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події), передбачених статтями 6-8 вказаного Закону принципів діяльності поліції, не виконав Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 року, яким зобов'язано Рокитнянське ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з винесенням мотивованого рішення, не розглянула по суті заяву позивача від 09.06.2017 року та не прийняла мотивованого рішення щодо порушеного у заяві питання та не обґрунтувала такого свого висновку, пославшись на неможливість у зв'язку з минуванням термінів адміністративного притягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, за викладеного, судом не встановлюються обставини, встановлені Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Рокитнянського ВП ГУ НП в Київській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнанння неправомірними дій.

Відповідно до ст. 38 КУпАП визначені встановлені строки накладення адміністративного стягнення, а саме: адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Крім того, вказаною нормою статті встановлені строки накладення адміністративного стягнення, а не строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінивши отримані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що має місце протиправна діяльність відповідача, наслідком якої є порушенння права позивача, яке підлягає судовому захисту, а тому, з огляду на положення ст. 245 КАС України, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_3 від 09.06.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, з мотивів закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, - підлягають задоволенню; позовна вимога щодо утримання Рокитнянським ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від вчинення таких дій у подальшому, задоволенню не підлягає, оскільки вказана вимога є передчасною та спрямованою на події в майбутньому, що йде в порушення чинного законодавства України; позовна вимога щодо зобов'язання Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області розглянути заяву позивача ОСОБА_3 К.Д. від 09.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної віідповідальності по суті також задоволенню не підлягає, оскільки ця вимога вже була предметом розгляду та відповідно вже є стосовно цього рішення суду та Рішенням Рокитнянського районного суду Київської облавті від 19.02.2018 року вже зобов'язано Рокитнянське ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з винесенням мотивованого рішення.

Доводи у судовому засіданні третьої особи ОСОБА_2 в тім, що відповідачем заява ОСОБА_3 від 09.06.2017 року розглянута та відповідь на неї надана, свого належного підтвердження у судовому засіданні не знайшли, та повністю спростовуються отриманими у справі доказами, а тому судом до уваги при прийнятті судового рішення у справі не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, ст.ст. 3, 6-8 Закону «Про Національну поліцію», Положенням про Національну поліцію, затвердженого Постановою КМ України від 28.10.2015 № 877, ст.ст. 2, 3, 4, 5, 47, 72-78, 90, 159, 211, 241-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_3 від 09.06.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з мотивів закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його повного складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року.

Су ддя Н.О.Голік