Справа № 0340/1734/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2888/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення 03.10.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 13 липня 2018 року № 73 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу; визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний строк після надходження документів про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975; зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як дружині загиблого військовослужбовця, яка вдруге не перебувала у шлюбі, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975, в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що чоловіка позивача, як військовослужбовця збройних сил СРСР прирівняно до військовослужбовців ЗСУ, а тому вона має право на одноразову грошову допомогу відповідно до чинного законодавства. Оскільки з 1991 року за допомогою позивач не зверталась, за нею зберігається таке право дотепер.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть (а.с. 10,15).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину, виданого 29 вересня 1993 року державним нотаріусом (Якутія) ОСОБА_3 (а.с. 16 зворот), позивачу належить спадщина у вигляді страхової суми в розмірі 25 тисяч карбованців. Отримавши свідоцтво про спадщину позивач не зверталась до відповідних органів за виплатою страхової суми, що підтверджується довідкою Волинської обласної дирекції НАСК «Оранта» від 28 серпня 2017 року № 0390-07-05/546 (а.с. 17).

Позивач зверталася із заявою та пакетом необхідних документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату їй одноразової грошової допомоги як дружині військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби.

У відповідь на звернення комісаріат листом повідомив позивача, що правових підстав для надсилання документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на розгляд комісії Міністерства оборони України немає.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано направити головному розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати позивачеві одноразової грошової допомоги як дружині військовослужбовця, який загинув при виконанні обов`язків військової служби.

В травні 2018 року позивач повторно звернулася до Волинського ОВК із заявою та пакетом необхідних документів про виплату їй одноразової грошової допомоги як дружині військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачу як дружині загиблого 16 листопада 1991 року під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на момент смерті чоловіка в 1991 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 20-21).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року № 1431-ХІІ «Про військові формування» підпорядковано всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України. Уряд України приступив до створення Збройних сил України, республіканської гвардії та підрозділу охорони Верховної ради, Кабінету Міністрів України і Національного банку України.

Згідно з п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом міністрів України.

Міністерство оборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міністерство оборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

Оскільки чоловік позивача проходив службу у Збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому утриманні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та загинув під час виконання службових обов`язків, суд вважає, що обов`язком відповідача є розгляд питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України від 09.02.1999р. №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, як визначив Конституційний Суд України, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997р. №1-зп) і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001р. №3-рп).

Таким чином, оскільки чоловік позивача загинув у 1991 році, то для встановлення факту наявності права на отримання грошової допомоги слід керуватись законодавством, що було чинним на час смерті чоловіка позивача.

Моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть, тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011).

Згідно із ст. 4 Закону № 2011 дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які проходять службу на території України, і військовослужбовців - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України; членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти або стали інвалідами при проходженні військової служби; військовозобов`язаних, призваних на збори, та членів їх сімей.

Статтею 16 Закону № 2011 було передбачено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умовами державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затв. Постановою КМУ від 19 серпня 1992 року № 488 передбачено, що державне обов`язкове особисте страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, проводиться установами Української державної страхової комерційної організації (Укрдержстраху) за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються Міністерству оборони, Національній гвардії, Державному комітетові у справах охорони державного кордону, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки та іншим військовим формуванням, що створені Верховною Радою України.

Установи Укрдержстраху виплачують страхові суми, зокрема, у разі загибелі або смерті застрахованого його спадкоємцям у розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня на час загибелі або смерті.

Вимоги щодо виплати страхової суми застрахований або його спадкоємці можуть пред`явити установам Укрдержстраху протягом трьох років з дня настання страхової події.

Постановою КМУ від 28 травня 2008 р. № 499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб передбачалось завершити виплату страхових сум за страховими випадками, що сталися до 1 січня 2007 року, відповідно до Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядку виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затв. постановою КМУ від 19 серпня 1992 року № 488.

Міждержавними Угодами, на які посилається позивач, не встановлено порядок отримання одноразової грошової допомоги, однак, зазначеними актами гарантується кожному військовослужбовцю, який проходив військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР, право на отримання пільг, гарантій та компенсацій на території тієї держави Співдружності, на якій він проживає.

Колегія суддів зазначає, що позивач з 1991 року мала право на отримання одноразової допомоги, проте згідно законодавств, чинного на час смерті її чоловіка, а не законодавства, чинного на час звернення із заявою про виплату такої допомоги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 0340/1734/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2018 року.