Справа № 280/4642/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2018 року 12 год. 45 хв.Справа № 280/4642/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про стягнення заборгованості по виплаті щорічної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по виплаті щорічної допомоги до 05 травня за 2014 рік згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4 623,00 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять три гривні 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив виплатити недоотриману суму щорічної допомоги до 05 травня згідно із статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», на що отримав лист-відмову відповідача. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 по справі № 336/8728/14-а визнано протиправними дії відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 05 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язано відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік. З метою примусовою виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 по справі № 336/8728/14-а Шевченківським районним судом видано виконавчий лист від 09.10.2015. У межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 24.12.2015 про повернення виконавчого документа, в якій вказано, що рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати сум грошової допомоги, у розмірі 4623,00 грн. виконано не було. Підставою для повернення виконавчого документа зазначено те, що станом на 2015 рік Управлінню праці та соціального захисту населення Запорізької місь району коштів на виплату заборгованості не виділено. Посилається на те, що позивачем на сьогодні вичерпано всі законні можливості для виконання рішення суду, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті щорічної допомоги у розмірі 4623,00 грн.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/4642/18.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свій письмовий відзив від 28.11.2018 (вх. № 38300). Зокрема, вказав, що судові рішення про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, виконуються відповідно до чинного законодавства в порядку черговості та в межах коштів , передбачених на такі цілі в державному бюджеті. Зазначені причини унеможливлюють проведення управлінням виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік. Просить у позові відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

07 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2015 року, прийнятої за результатами скороченого провадження, позов задоволено частково. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок та виплату позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 7-ми мінімальних заробітних плат, за відрахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 року по справі № 336/8728/14-а визнано протиправними дії відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 05 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язано відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік.

09.10.2015 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя по справі №336/8728/14-а видано виконавчий лист.

У межах виконавчого провадження № 49143361 державним виконавцем винесено постанову від 24.12.2015 про повернення виконавчого документа стягувачеві. У вказаній постанові зазначено: «… 01.01.2013 набрав чинності Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України Про виконавче провадження та особливості їх виконання. У відповідності до ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган (Управління пенсійного фонду України), здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Згідно листа боржника повідомлено, що на виконання постанови управлінням проведено перерахунок в результаті якого нараховано 4623,00 грн., виплата буде здійснена при надходженні грошових коштів на рахунки управління. На 2015 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про державний бюджет на відповідний рік. Управління пенсійного фонду України є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом України про державний бюджет України. Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 6 Постанови передбачено у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом певний перелік документів. У відповідності до ст.7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Таким чином на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби…».

ОСОБА_1 22.08.2018 звернувся до відповідача із заявою щодо виконання вищезазначеного рішення суду.

Листом № 01-68/Л-788/1 від 29.08.2018 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району повідомило позивачу, що оскільки управління є бюджетною установою, то вправі здійснювати лише бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет України. Вказано також, що Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району частково виконано вищезазначене рішення суду в частині здійснення перерахунку (нарахування), яке своєчасно надано до відділу примусового виконання судового рішення УДВС ГУЮ в Запорізькій області Міністерства юстиції України. Також управлінням поінформовано Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, як головного розпорядника коштів, стосовно вищезазначеного рішення суду, яке винесено на користь громадян (щодо стягнення з управління додатково бюджетних коштів).

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті щорічної допомоги.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 245 КАС України , у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічна норма міститься у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому, частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Для відновлення права ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку та виплати відповідних соціальних виплат Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 20.07.2015 прийнято постанову по справі № 336/8728/14-а про визнання протиправними дій відповідача, під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобовязання Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району виплатити одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік., що відповідало заявленим позовним вимогам та принципу диспозитивності, закріпленому у статті 9 КАС України.

Вказана постанова є невиконаною відповідачем в частині виплати суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, проте це не є підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4623,00 грн., оскільки відбувається дублювання існуючого та такого, що набрало законної сили судового рішення.

Крім того, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення конкретної суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Посилання позивача в адміністративному позові на те, що ним вичерпано всі передбачені законом можливості для виконання рішення суду у справі № 336/8728/14-а суд оцінює критично з огляду на таке.

У ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. (ч.2 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

Таким чином, саме Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області уповноважене на безспірне списання 4623 грн. 00 коп. з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району як боржника одержувача бюджетних коштів.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Як зазначено у п.20 Розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої 02.04.2012 наказом Міністерство юстиції України №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обовязково розяснюється порядок повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи приписи ч.2 ст.6 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 3 Закону України №4901-VI від 05.06.2012 «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.3 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», пп.5 п.4 «Положення про Державну казначейську службу України» суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, як стягувачем, не були реалізовані всі передбачені законодавством можливості зі стягнення 4623 грн. 00 коп. заборгованості по виплаті щорічної допомоги до 05 травня за 2014 рік згідно із ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 16) про стягнення заборгованості по виплаті щорічної допомоги, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.12.2018.

Суддя Л.Я. Максименко