Справа № 200/12921/18-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р. Справа№200/12921/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 (85400, АДРЕСА_1)

до Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6)

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, скасування рішення-

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2018 року, позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині не зарахування страхового та пільгового стажу за періоди роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 жовтня 2018 року №4710 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобовязати Селидовське обєднане Управління пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок розміру пенсії з врахуванням періодів роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року.

- визнати за ОСОБА_1 право на зарахування в стаж, який дає право на перерахунок пенсії за віком період роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці» у позивача виникло право на перерахунок пенсії, оскільки останній продовжує працювати та 29 серпня 2018 року досяг 15 років пільгового стажу роботи на підземних роботах за Списком №1. Вважає, що пенсія повинна бути призначена у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Вказує, що відповідно до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування обовязок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника.

Наголошує, що органи Пенсійного фонду мають право стягувати заборгованість зі сплати страхових внесків в передбаченому законодавством порядку, а не перекладати цю відповідальність на фізичних осіб - пенсіонерів.

Вважає дії відповідача, який безпідставно не зарахував сплачені за нього страхові внески за час роботи в Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» в період з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року такими, що суперечать чинному законодавству та порушують права, гарантовані Конституцією України.

У відзиву на адміністративний позов відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Посилається на те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є факт сплати єдиного соціального внеску відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Вказує, що підприємством в період роботи позивача з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року не сплачувались відповідні суми єдиного соціального внеску, що є порушенням статті 24 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює у Відокремленому підрозділі Шахта 1-3 Новогродівська Державного підприємства Селидіввугілля електрослюсарем підземним з 10 липня 2003 року.

З 19 травня 2013 року позивач перебуває на обліку в Селидовському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком.

05 жовтня 2018 року звернувся до відповідача з письмовою заявою № 4710 щодо перерахунку пенсії по збільшенню пільгового стажу на підставі Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки у позивача виникло право на перерахунок пенсії, тому що він продовжую працювати і 29 серпня 2018 року досяг 15 років пільгового стажу роботи на підземних роботах за Списком №1.

Рішенням відповідача від 17 жовтня 2018 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці через те, що позивач не відпрацював необхідних 15 років, а саме не було зараховано в стаж роботи періоди з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року, тобто час роботи позивача у ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля через те, що підприємство не перерахувало страхові внески до Пенсійного фонду.

Таким чином спірним питанням у цій справі є не перерахунок пенсії на пільгових умовах виключно з підстави несплати підприємством страхових внесків.

В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача серії БТ-І № 3218097, відповідно до записів у якій вбачається, що ОСОБА_1 в період з 10 липня 2003 року працює в ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля на посаді електрослюсар підземний, що дає право на пільгову пенсію. Як вбачається зі змісту трудової книжки, станом на листопад 2018 року позивач продовжує працювати на зазначеному підприємстві (а.с. 15-20).

Відповідно до довідок, виданих ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля від 08 листопада 2018 року, позивачу в період з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 32 248,64 гривень та сплачений єдиний внесок у розмірі 10 706,55 гривень. Ці ж показники за період з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року склали - нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 197 283,71 гривень, єдиний соціальний внесок 43 402,42 гривень (а.с. 7, 8).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-V Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закону №1058-V).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Законом України від 02 вересня 2008 року № 345 VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом ОСОБА_2 України (далі - шахтарі), та членів їх сімей (стаття 1).

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом ОСОБА_2 України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Водночас, основоположним законодавчим актом є Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини 1 статті 114 Закону №1058-V право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом ОСОБА_2 України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-V визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом ОСОБА_2 України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Щодо посилань відповідача про несплату підприємством єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є:

1) роботодавці:

підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4 1, 10, 14 статті 11 цього Закону;

філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами, - для осіб, зазначених у пункті 4 статті 11 цього Закону;

відповідно до статті 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з приписами статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (далі Закон № 2464), зокрема, статті 26 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

З аналізу вищезазначених норм, вбачається що обовязок сплати відповідних сум єдиного соціального внеску та відповідальність за порушення порядку його сплати, законодавчо визначений за платниками соціального внеску, тобто, в даному випадку за ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля.

Водночас, судом встановлено та підтверджено документально, що за спірний період ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля нараховувало та сплачувало відповідні суми єдиного соціального внеску до органів Пенсійного фонду (а.с. 7,8).

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу для відмови у врахуванні певних періодів роботи позивача, у звязку з тим, що підприємством не сплачено суми єдиного соціального внеску є безпідставними.

Також суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на підприємстві. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті, що дає право на пільгову пенсію.

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають (а.с. 15-20).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо визнання протиправними дії Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині не зарахування страхового та пільгового стажу за періоди роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року.

Враховуючи, що відповідач діяв не у спосіб передбачений Конституцією та Законами України, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 жовтня 2018 року №4710 про відмову в перерахунку пенсії також підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобовязання Селидовське обєднане Управління пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок розміру пенсії з врахуванням періодів роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує положення Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо перерахунку розміру пенсії з врахуванням періодів роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року відповідно до записів в трудовій книжці та з врахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача визнати за ОСОБА_1 право на зарахування в стаж, який дає право на перерахунок пенсії за віком період роботи з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року, суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. сплачений позивачем відповідно до квитанції № 90/К3 від 13 листопада 2018 року підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (85400, АДРЕСА_1) до Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині не зарахування страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за періоди роботи в Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 Новогродівська» Державного підприємства Селидіввугілля з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 жовтня 2018 року № 4710 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Селидовське обєднане Управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 жовтня 2018 року № 4710 щодо перерахунку пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України від 02 вересня 2008 року № 345 VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням періодів роботи ОСОБА_1 у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 Новогродівська» Державного підприємства Селидіввугілля з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2018 року відповідно до записів в трудовій книжці та з врахуванням висновків суду.

У задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.