Справа № 752/25808/17
Суддя: Хоменко В. С.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/209/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову їй у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу її роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва з 06.07.1992 року по 16.02.1994 року, що становить 1 рік 7 місяців 10 днів;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу її роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді юрисконсульта Фонду державного майна України з 11.09.1995 року по 19.07.1999 року, що становить 3 роки 10 місяців 8 днів;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити їй пенсію за вислугу років з 03.11.2017 року згідно зі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, обчисленої за останні 60 календарних місяців роботи без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки генеральної прокуратури України про заробітну плату від 09.11.2017 року № 18-389зп;

- стягнути з Державного бюджету України на її користь витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач протиправно не зарахував до вислуги років період роботи на посадах завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва та юрисконсульта Фонду державного майна України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою. Також в обґрунтування позову вказувала на те, що має право на призначення зазначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ у редакції, що діяла на час її призначення на посаду прокурора, а застосування нових положень законодавства значно звужує її конституційне право на пенсію.

В позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила суд відмовити у його задоволенні, зважаючи на обставини, викладені у відзиві на позов. Зазначила. що у ОСОБА_1 відсутній стаж роботи для призначення пенсії за вислугою років у відповідності до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", а подана нею довідка не була врахована, виходячи з того, що не була надана при зверненні 03.11.2017 року, а була подана лише 09.11.2017 року.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи. суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 27.04.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві" ліквідовано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві та утворено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

03.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, у якій просила призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Листом від 08.11.2017 року № 60833/05 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що у неї відсутній стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Зазначало, що у відповідності до ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення, якщо заява подається у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, вислуги років не менше 23 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Відповідно до поданих 03.11.2017 року документів для призначення пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 9 місяців 2 дні, стаж за вислугу років - 19 років 4 місяці 4 дні, з яких на посадах прокурорів 13 років 4 місяці 2 дні (а.с.23-24).

Положення ч. ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII умовою призначення пенсії за вислугу років визначають наявність відповідних як вислуги років, так і стажу роботи на посадах прокурорів.

У свою чергу, ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII визначає періоди роботи, які входять саме до вислуги років.

Звернувшись до суду, ОСОБА_1 вказала на те, що має право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки має як достатню вислугу, та і стаж роботи на посаді прокурора.

При цьому, вважає, що вказане право на зазначену пенсію у неї виникло ще відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ у редакції, що діяла на час її призначення на посаду прокурора, тобто, у редакції, що діяла з 05.11.1991 року до 01.10.2011 року. Подальші зміни у законодавстві, на думку позивача, не підлягають застосуванню, оскільки звужують зміст та обсяг набутого нею права на пенсію.

Проте, судом вказані твердження оцінюються критично, а тому не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

З 01.10.2011 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", яким були внесені зміни Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Зокрема, ч. 1 ст. ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ було викладено у редакції, яка передбачає, що обсяг страхового стажу та стажу роботи на посаді прокурора, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, залежить від дати звернення за призначенням пенсії.

Так, у разі звернення за призначенням пенсії до 30 вересня 2011 року необхідно мати 20 років вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; у разі звернення до територіального органу Пенсійного фонду України у період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; у разі звернення до територіального органу Пенсійного фонду України у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців.

З 15.07.2015 року набув чинності новий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII, який встановлює такі ж вимоги до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, Конституцією України передбачено недопущення звуження змісту та обсягу саме існуючих прав і свобод.

Разом з тим, на час набрання чинності Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" та "Про прокуратуру" № 1697-VII ОСОБА_1 не набула права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ у редакції, що діяла з 05.11.1991 року до 01.10.2011 року.

Отже, на думку суду, звуження змісту та обсягу права на пенсію позивача місця не має, оскільки право на пенсію за вислугою років нею набуто не було, у зв'язку з чим при прийнятті Законів "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" та "Про прокуратуру" № 1697-VII також не відбулося звуження змісту та обсягу прав ОСОБА_1

Крім того, звернувшись до суду, позивач вважає, що до стажу її роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, підлягають зарахуванню період роботи на посаді завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва з 06.07.1992 року по 16.02.1994 року, що становить 1 рік 7 місяців 10 днів, та період роботи на посаді юрисконсульта Фонду державного майна України з 11.09.1995 року по 19.07.1999 року, оскільки вона працювала на посадах державних службовців, хоча і за відсутності вищої освіти, однак, відсутність диплому про вищу освіту не є підставою для відмови в зарахуванні трудового стажу державного службовця, що дає право на пенсію.

Разом з тим, суд вважає помилковими і вказані твердження позивача, через що не приймає і їх до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу (ст. 17).

Відповідно до п. 4 Постанови кабінету міністрів України від 25.03.2016 року № 229 "Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби" до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посаді народного депутата України; час перебування на посадах працівників дипломатичної служби; час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; час перебування на посадах суддів; час перебування на посадах прокурорів; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку; час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 06.07.1992 року по 16.02.1994 року працювала на посаді завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва, а в період з 11.09.1995 року по 19.07.1999 року - на посаді юрисконсульта Фонду державного майна України (а.с. 25-28).

11.09.1995 року ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця (а.с. 26).

Отже, приймаючи до уваги вище вказані положення законодавства, на думку суду, відповідачем обґрунтовано визнано відсутність права позивача на зарахування до вислуги років період роботи позивача на посаді завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва до стажу державної служби.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 закінчила Київський університет імені Тараса Шевченка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" у 1998 році (а.с. 29).

Частиною 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Аналіз змісту ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII шляхом граматичного тлумачення дає підстави для висновку про те, що умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, часу роботи на посадах державних службовців, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти. Тобто, час роботи на посадах державних службовців, які займають особи без вищої юридичної освіти, не може бути зарахованим до вказаної вислуги років.

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові 17.05.2016 року (справа № 552/4716/13-а), у постанові від 30.01.2018 року (справа № 725/1820/15-а).

Таким чином, оскільки в період з 06.07.1992 року по 16.02.1994 року та з 11.09.1995 року по 19.07.1999 року ОСОБА_1, працюючи навіть на посаді державного службовця, не мала вищої юридичної освіти, цей період не може бути зарахований до стажу для пенсійного забезпечення за вислугу років.

Отже, суд надійшов до висновку про те, що відповідач не порушував права ОСОБА_1 на пенсію, на захист якого був поданий даний адміністративний позов.

З огляду на зазначене, суд, приймаючи до уваги те, що оскільки на час подання позивачем заяви про призначення пенсії за вислугу років, вона не мала достатнього стажу роботи на відповідних посадах, визначеного ст. ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, оскільки у спірному періоді стажу державної служби, який, на її думку дає право на отримання пенсії за вислугу років, вона не мала вищої юридичної освіти, дійшов висновку про те, що відмова призначити пенсію є правомірною, а тому вимоги щодо зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді завідуючою канцелярією прокуратури Московського району м. Києва з 06.07.1992 року по 16.02.1994 року, що становить 1 рік 7 місяців 10 днів, та період роботи на посаді юрисконсульта Фонду державного майна України з 11.09.1995 року по 19.07.1999 року, що становить 3 роки 10 місяців 8 днів, задоволенню не підлягають.

Як наслідок, не підлягає й задоволенню вимога позивача про зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити їй пенсію за вислугу років з 03.11.2017 року згідно зі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, обчисленої за останні 60 календарних місяців роботи без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки генеральної прокуратури України про заробітну плату від 09.11.2017 року № 18-389зп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-247, 250, 255, 292, 293, 295, 297, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду подається через суд першої інстанції, яким ухвалено судове рішення.

Суддя В.С. Хоменко