Справа № 754/16099/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, нарахованої на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року за період з 01.01.2008 року по 31.07.2017 року відповідно до індексу споживчих цін в сумі 96 316,47 грн.
Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому остання просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та відзиви на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року у справі №754/1612/17 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні обчислення (перерахунку) пенсії та підвищення до пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2008 року та 01 квітня 2012 року, підготовлених ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести обчислення (перерахунок) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2008 року, підготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року, починаючи з 01 січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок підвищення пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року, підготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року, з 01 липня 2012 року, з 01 вересня 2012 року і з 01 січня 2013 року, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до листа відповідача 28611/03/Д-1766/1 від 24.11.2017 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні його заяви про нарахування та виплату компенсації, відповідно до Закону України №2050-ІІІ , позивачу на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року у справі №754/1612/17 було проведено перерахунок пенсії та нараховано суму недоотриманої пенсії за період з 01.01.2008 року по 31.07.2017 року у загальному розмірі 113 158,84 грн.
Відповідно до розрахунку на доплату пенсії, здійсненого на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року, за пенсійною справою позивача вбачається, що останній нараховано грошові кошти в розмірі 113 158,84 грн.
Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду за захистом свої прав.
Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).
Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Виходячи з вищенаведеного вбачається, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
З викладеного вбачається, що на отриману позивачем суму недоотриманої пенсії у розмірі 113 158,84 грн., повинна бути нарахована компенсація за період з 01.01.2008 року по 31.07.2017 року, відповідно до індексу споживчих цін в сумі 96 316,47 грн.
Однак, відповідачем, в порушення ст. 19 Конституції України, положень Закону України №2050-ІІІ та ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», було протиправно відмовлено позивачу у задоволенні її заяви від 25.10.2017 року, тому є законні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в порядку Закону України №2050-ІІІ та Постанови КМУ №159 від 20.02.2001 року.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 року у справі № 522/5664/17.
На підставі вищевикладеного, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.