Справа № 804/3419/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

29 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/3419/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (суддя Є.О. Жукова)

у справі № 804/3419/18

за позовом ОСОБА_1

до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області

про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 травня 2018 року звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати протиправними дії Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячних страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язати Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячні страхові виплати в разі смерті потерпілого ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснивши нарахування з 04.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства (третя група інвалідності) та отримує пенсію по втраті годувальника батька ОСОБА_2 Відповідно до приписів статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є непрацездатною особою, яка мала право на одержання утримання на день смерті батька ОСОБА_2, а тому має право на отримання щомісячних страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 804/3419/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1, на дату смерті батька - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 не була членом сім'ї останнього, оскільки вони спільно не проживали, не були пов'язані спільним побутом, та не мали взаємних прав та обов'язків. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, позивач не відноситься до осіб визначених п. 3 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яким визначено, що особи з інвалідністю - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 804/3419/18 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що є непрацездатною особою, яка має право на одержання щомісячних страхових виплат у зв'язку зі смертю потерпілого ОСОБА_2 в силу приписів п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства та згідно з висновком медико-соціальної (експертної) комісії з 30 січня 1997 року визначена III група інвалідності безстроково.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, який згідно з Актом посмертного огляду з встановлення причинного зв'язку між смертю та професійним захворюванням, виданим Обласним центром медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної державної адміністрації (МСЕК № 2) № 51 від 18.06.2004, було встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням.

У квітні 2018 року позивач звернулася до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з заявою про призначення страхових виплат у зв'язку зі смертю батька.

Листом № 02-10/1671 від 06.04.2018 Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у задоволенні заяви, оскільки відповідно до положень статті 41 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, право на одержання страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, до яких належать й інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності. Враховуючи, що на день смерті батька, ОСОБА_2.(ІНФОРМАЦІЯ_2) заявник мала свою сім'ю та проживала окремо, отже на час його смерті немає підстав вважати ОСОБА_1 членом його сім'ї.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частиною другою вказаної статті визначено, що такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячних страхових виплат посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки на час смерті потерпілого, позивач не була членом його сім'ї, адже проживала окремо та була одружена.

З відмовою Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області погодився й суд першої інстанції.

Проте судом першої інстанції не було враховано, що у позовній заяві ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилається на п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки є непрацездатною особою, яка не перебувала на утриманні померлого, але мала на це право.

Визначення поняття непрацездатної особи наведено у статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, з 30.01.1997 встановлено III групу інвалідності безстроково.

Таким чином ОСОБА_1 є непрацездатною особою.

Разом з тим, з метою призначення щомісячних страхових виплат відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особа має відповідати наступним критеріям: бути непрацездатною та не перебувати на утриманні померлого, але мати на це право.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 10 вересня 1993 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та на момент смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у шлюбі.

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Таким чином, з моменту реєстрації шлюбу ОСОБА_1, як непрацездатна особа, втратила право на утримання від батьків, оскільки фактично обов'язок щодо її утримання покладено на чоловіка.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність законних підстав для призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв'язку зі смертю батька, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 804/3419/18 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 804/3419/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко