Справа № 200/2741/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/2741/13а
Провадження 2а/200/151/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2013 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Шевцової Т.В.,

при секретарі - Мар'єнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в жовтні 2006 року ним було подано до Дніпропетровської міської ради заяву на отримання земельної ділянки в районі вул.Веселка у м.Дніпропетровську. Після вчинення ним певного ряду дій земельне управління Дніпропетровської міської ради видало йому обґрунтування місця розташування об'єкта і формуляр погодження місця розташування об'єкта відповідними службами зазначеними в формулярі. Таким чином ним були отримані висновки відділу Державного управління охорони навколишнього середовища у Дніпропетровській області, головного лікаря міської санітарно - епідеміологічної станції, Дніпропетровського обласного центру охорони історико - культурних цінностей та управління економіки міської ради.

05 грудня 2009 року набрали чинності зміни до Земельного кодексу України, за якими погодження місця розташування об'єкта та реєстрації територіальної зони виключено з процедури оформлення прав власності на земельну ділянку. У зв'язку з чим, ним 06 квітня 2010 року до Дніпропетровської міської ради було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул. Веселка у м. Дніпропетровську, з графічними матеріалами. Однак, до теперішнього часу Дніпропетровською міською радою не було прийнято жодного рішення, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на земельній ділянці в районі вул. Веселка у м.Дніпропетровську. У зв'язку з чим, він звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати неправомірною бездіяльність Дніпропетровської міської ради, щодо розгляду його клопотання від 06 квітня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул.Веселка у м. Дніпропетровську, а також просив зобов'язати Дніпропетровську міську раду розглянути його клопотання від 06 квітня 2010 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на земельній ділянці в районі вул. Веселка у м. Дніпропетровську.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 квітня 2010 року позивачем ОСОБА_1 подано до Дніпропетровської міської ради на ім'я голови клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на земельній ділянці в районі вул. Веселка в м.Дніпропетровську.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Законом України «Про місцеве самоврядування», Земельним кодексом України.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також у постанові Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року №2 зазначено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються ними у своїй діяльності, а також актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідно до п. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно до ч. 4 ст. 151 Земельного Кодексу України особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельних ділянок до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Відповідно до ч. 5 цієї статті до заяви (клопотання) додаються обґрунтування необхідності вилучення (викупу) та/або відведення земельної ділянки; позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами; засвідчена нотаріально письмова згода землекористувача (землевласника) на вилучення (викуп) земельної ділянки (її частини) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (викупу) земельної ділянки та умов її вилучення (викупу); копія документу, що посвідчує особу.

Відповідно до ч. 7 ст. 151 Земельного Кодексу України відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування згідно зі своїми повноваженнями розглядає заяву (клопотання) і в тижневий строк з дня її реєстрації направляє її копії на розгляд територіальних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів, а також до відповідних територіальних органів виконавчої влади виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вкладені обставини справи та приведені норми закону, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність Дніпропетровської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06 квітня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул. Веселка в м.Дніпропетровську та зобов'язати Дніпропетровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06 квітня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул. Веселка в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судовий збір слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись Постановою Вищого адміністративного суду від 06 березня 2008 року № 2, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 116, 118, 122, 123, 151 Земельного кодексу України, ст. ст. 7 - 12, 14, 15, 17, 19, 41, 69 - 71, 86, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06 квітня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул. Веселка в м. Дніпропетровську.

Зобов'язати Дніпропетровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06 квітня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в районі вул. Веселка в м. Дніпропетровську.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 34,41 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В.Шевцова