Справа № 240/4806/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/4806/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ № 12а від 06.09.2018 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про покарання ОСОБА_1 у вигляді дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову невідповідність".
В обґрунтування позову зазначає, що він був звільнений від виконання службових обов`язків за станом здоров`я з 30.08.2018 по 03.09.2018 та перебував вдома; після прибуття до місця служби 06.09.2018 було призначено службове розслідування за фактом нібито самовільного залишення позивачем розташування наметового містечка і того ж дня його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності; командир частини наклавши на нього дисциплінарне стягнення вийшов за межі своїх повноважень, не врахував вимоги Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", а саме ч. 5 п. 256 Статуту.
Ухвалою від 23.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 47-52), в якому просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що позивач у складі частини приймав участь в табірному зборі з метою проведення навчальних зборів на полігоні. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 170 від 14.08.2018 було категорично заборонено залишати без дозволу межі табору. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 214 від 30.08.2018 ОСОБА_1 було звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою на 5 діб з 30.08.2018. Про те, ОСОБА_1 без будь-яких законних підстав самовільно, на власний розсуд залишив межі табору та в період з 30.08.2018 по 03.09.2018 перебував за адресою проживання, що підтверджено результатами службового розслідування, за матеріалами якого було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. При цьому командир часини накладаючи оспорюване дисциплінарне стягнення діяв в межах своїх повноважень.
В судовому засіданні:
- позивач просив позов задовольнити в повному обсязі;
- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.
В подальшому представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.85).
Суд, за згодою позивача, перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою 29.08.2018 звернувся до лікаря-терапевта (а.с. 37-39), який призначив лікування.
29.08.2019 позивач подав рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 (а.с. 33), в якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на 5 діб з 30.08.2018 по 03.09.2018 на підставі висновку лікаря-терапевта в/ч НОМЕР_2 від 29.08.2018.
Командиром в/ч НОМЕР_1 виданий наказ від 30.08.2018 № 214 (а.с. 67, 87-93), згідно якого, на підставі рапорту капітана медичної служби ОСОБА_1 від 30.08.2018, начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_1 звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою на 5 діб 30.08.2018.
Після чого позивач вибув до місця проживання для лікування.
05.09.2018 у ОСОБА_1 були відібрані пояснення щодо самовільного залишення розташування наметового містечка (а.с. 68).
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2018 № 11а (а.с. 70-71) було призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 розташування наметового містечка та вибуття до місця проживання.
За наслідками проведення службового розслідування було складено акт (а.с. 73-74), згідно висновків якого в діях капітана медичної служби ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення військової дисципліни, які полягають у самовільному залишенні місця табірного збору без дозволу, за що запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
06.09.2018 наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 12а "Про покарання начальника медичної служби капітана медичної служби ОСОБА_1 " (а.с. 75-76) за самовільне залишення наметового містечка на начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни накладено дисциплінарне стягнення відповідно до п. "б" ст. 71 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України "попередження про службову невідповідність".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. "б" ст. 71 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, командир полку (корабля 1 рангу), бригади, дивізії щодо підлеглих офіцерів має право попереджувати про неповну службову відповідність, а тому суд вважає, що відповідач при накладенні спірного дисциплінарного стягнення не вийшов за межі наданих йому повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для попередження позивача про неповну службову відповідність слугувало те, що на думку відповідача ОСОБА_1 самовільно залишив розташування наметового містечка, проте суд не погоджується з даною думкою відповідача та вважає її хибною виходячи з наступного.
Згідно з абз. 5 п. 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV, офіцери та військовослужбовці військової служби за контрактом, за висновком лікаря можуть залишатися для лікування на квартирах (удома). Про результати огляду хворих, характер поданої допомоги і призначення лікар робить відповідні відмітки в медичних книжках та видає довідки про стан здоров`я.
Як вбачається з абз. 2 п. 257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про звільнення від виконання службових обов`язків офіцерів і військовослужбовців військової служби за контрактом на підставі довідки лікаря (фельдшера) і про вихід їх на службу після хвороби оголошується в наказі по військовій частині.
Аналіз вказаних норм Статуту дає підстави вважати, що офіцер, який наказом командира звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою, може проходити лікування на квартирах (удома).
У відзиві на позовну заяву (а.с. 49) відповідач зазначив, що відповідно до вимог Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу збройних сил України від 07.04.2017 № 124, якщо право військовослужбовцю надано, то для його реалізації військовослужбовець зобов`язаний звернутись до вищої посадової особи з рапортом з метою отримання дозволу та видання відповідного наказу.
На що суд зазначає, що лікар не направив позивача на амбулаторне лікування, тому ОСОБА_1 , як зазначалось вище, звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з рапортом від 29.08.2018, в якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на 5 діб з 30.08.2018 по 03.09.2018 та отримав дозвіл у формі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.08.2018 № 214 (а.с. 67, 87-93).
Відповідно до п. 17 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.08.2018 № 170 (а.с. 56-66) в ході проведення табірного збору категорично заборонено залишати без дозволу межі табору.
Отже позивач, враховуючи вищевказані приписи Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу про звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, правомірно перебував на лікування удома і суд не розцінює це як самовільне залишення розташування наметового містечка, а тому наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 12а від 06.09.2018 "Про покарання начальника медичної служби капітана медичної служби ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про стягнення з в/ч НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 документально підтверджених судових витрат.
Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 01.10.2018 (а.с. 40), розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 03.10.2018 (а.с. 41), акт виконаних робіт від 03.10.2018 (а.с. 42), квитанцію до прибуткового касового ордера № 03/10 від 03.10.2018 (а.с. 43), у зв`язку із даною справою позивачу адвокатом Бовсунівським О.В. була надана правнича допомога, яка полягала в попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, виготовленню копії документів, підготовкою та виготовленням позовної заяви, за що ОСОБА_1 було сплачено 800 грн.
Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача здійснені ним судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу, в сумі 800 грн. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_3 ) до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 року № 12а "Про покарання начальника медичної служби капітана медичної служби ОСОБА_1 ".
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 800 грн. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк