Справа № 826/11039/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 грудня 2018 року м. Київ № 826/11039/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі Головуючого судді Амельохіна В.В., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І. розглянувши в письмовому провадженні заяви про витребування доказів у адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна»
до треті особиКабінету Міністрів України Міністерство фінансів України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний правовий центр «ЄУКОН», Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера»
провизнання незаконними та нечинними розпоряджень №1042 від 25.12.2013р. та №449-р від 14.05.2015р.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" звернулося до суду з позовом про визнання незаконними та нечинними розпоряджень №1042 від 25.12.2013р. та №449-р від 14.05.2015р.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. (суддя Аблов Є.В.) відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08.11.2017р. справу №826/11039/16 прийнято до провадження судді Амельохіна В.В.

19.05.2017 року представником ТОВ «А-Тера» подано до суду заяву забезпечення доказів, в якій просив: забезпечити докази шляхом витребування від Міністерства фінансів України та від Державної фіскальної служби України копії узагальненої інформації щодо ставок податків із баз Міжнародного бюро з фіскальної документації (IBFD), яку було використано Кабінетом Міністрів України для включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), у яких ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 1042-р та до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 449-р

29.06.2017 року аналогічну заяву було подано представником ТОВ «Пластікс-Україна».

Вказані клопотання обґрунтовані тим, що ТОВ «Пластікс-Україна» самостійно звернулось до ДФС України і отримало відповідь 4 липня 2016 року від центрального податкового органу, що розробка Переліку для KM України та визначення підстав, за якими відбувається включення/виключення країн до/із Переліку KM України, здійснює Мінфін.

Натомість Мінфін у вересні 2016 року у своїх листах спростував позицію того, що ДФС України не було причетним до розробки Переліку країн. Мінфін повідомив, що ДФС України здійснювало та узагальнювало інформації із онлайн-доступу без документального підтвердження від Міжнародного бюро з фіскальної документації, IBFD, (без залучення аналітичної інформації МЗС України) і передало таку інформацію Мінфіну.

А тому, для підтвердження доводів ТОВ «Пластікс-Україна» про те, що KM України, використовуючи помилкову інформацію Мінфіну, 25 грудня 2013 року помилково включив Швейцарську Конфедерацію до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, а 14 травня 2015 року продовжив, включивши до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, заявники просять витребувати від Мінфіну та ДФС України копію узагальненої інформації щодо ставок податків із баз Міжнародного бюро з фіскальної документації (IBFD), яку було використано KM України для включення Швейцарської Конфедерації до зазначеного переліку.

В судовому засіданні 27.11.2017р. суд по справі перейшов в письмове провадження.

Суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що розгляд заяв ТОВ «А-Тера» та ТОВ "Пластікс-Україна" не розглянуто до 15.12.2017 року, суд розглядає останні за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто аналіз вказаної статті свідчить про те, що, у разі заявлення учасником процесу клопотання про витребування доказів, воно має бути обґрунтовано у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, у такій заяві, заявник має зазначити заходи, яких він вжив для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як вбачається з заявлених заяв ТОВ «А-Тера» та ТОВ "Пластікс-Україна", останніми не вживалися заходи щодо отримання від Мінфіну та ДФС України копії узагальненої інформації щодо ставок податків із баз Міжнародного бюро з фіскальної документації (IBFD), яку було використано KM України для включення Швейцарської Конфедерації до зазначеного переліку. Також не було подано суду доказів, з яких би вбачалося, що ТОВ «А-Тера» та ТОВ «Пластікс-Україна» було відмовлено у наданні такої інформації.

А тому, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяв ТОВ «А-Тера» та ТОВ "Пластікс-Україна" про витребування доказів.

Керуючись статтями 72, 77, 80, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання представників Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Тера» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» про витребування доказів відмовити.

Ухвала згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді: І.А. Качур

В.І. Келеберда