Справа № 813/3255/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1825/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (суддя - Гулкевич І.З., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі № 813/3255/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання дій протиправними, зобов'язання повести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного УПФ України у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; 2) зобов'язати відповідача починаючи з 01.07.2018 року провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач Головне УПФ України у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного УПФ України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Головне УПФ України у Львівській області починаючи з 01.07.2018 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З цим рішенням суду першої інстанції від 27.08.2018 року не погодився відповідач Головне УПФ України у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним дослідженням та з'ясуванням всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що з 02.03.2007 року позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком призначену відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначає апелянт, що оскільки розмір пенсії позивача обчислений відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому немає законних підстав провести перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також вважає апелянт, що суд першої інстанції помилково застосовував рішення Верховного Суду, які були винесені до внесення змін до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 11.05.2018 року, тобто після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати повністю оскаржене рішення суду від 27.08.2018 р. та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2), що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1, та отримує пенсію з 02.03.2007 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 10).

19.06.2018 р. позивач звернувся до Головного УПФ України у Львівській області із заявою щодо надання розрахунку призначеної пенсії з врахуванням наступних перерахунків та проведення перерахунку і виплати пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7).

12.07.2018 р. відповідач листом №48/2995/С-20/02.03-14 відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки пенсія позивачу призначена і обчислена відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 6).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній до 11 жовтня 2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, згідно із пунктом 3 частини другої розділу І якого частину другу статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, вищенаведеною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція уже неодноразово була викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постановах від 14 березня 2018 року у справі №316/1863/16-а, від 27 червня 2018 року у справі №565/1326/17, від 24 липня 2018 року у справі № 565/1060/17, від 23 жовтня 2018 року у справі №234/17576/16-а.

Суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що, позивачу ОСОБА_2 з 02.03.2007 р. призначено пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім цього, із матеріалів справи видно, що 19.06.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені вказаним Законом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пенсія позивачу була призначена до 11 жовтня 2017 року і до цієї дати право на отримання надбавки за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний стаж не пов'язувалося з обов'язковим призначенням пенсії на умовах ч.2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В такій ситуації, суд першої інстанції сформував обґрунтований висновок про те, що порядок обчислення стажу та розміру пенсії позивачу мав пільговий характер і визначався виключно ч.2 ст.56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відтак, внесені зміни не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у зв'язку із наявністю у позивача понаднормового стажу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність апеляційних обґрунтувань щодо відсутності підстав для застосування до спірних відносин ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції також вірно враховано, що оскільки із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_2 звернувся до Головного УПФ України у Львівській області 19.06.2018 року, а тому перерахунок призначеної позивачу пенсії необхідно здійснити з 01.07.2018 року.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року в адміністративній справі №813/3255/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повести перерахунок та виплату пенсії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.В. Ільчишин

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 20.12.2018 року