Справа № 1540/4954/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1540/4954/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Димерлія О.О.,

судді - Єщенка О.В.,

розглянувши питання про повернення апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо заниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % при призначенні пенсії за віком, зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 % відповідно до п.п.4-4 п. 4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вже отриманих сум пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

До П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо заниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % при призначенні пенсії за віком, зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 % відповідно до п.п.4-4 п. 4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про звільнення від сплати судового збору, зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом направлення на адресу П'ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 1057,20 грн. та відомостей, передбачених п.8 ч.2 ст. 296 КАС України.

Станом на 21.12.2018 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 року, усунені не були, до суду докази сплати судового збору та відомості передбачені п. 8 ч.2 ст. 296 КАС України апелянтом не надані.

Разом з тим, до суду надійшла заява апелянта за вхід. №4868 від 19.12.2018 року, , в якій апелянт повторно повідомив суд, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не має можливості сплатити судовий збір, так як стягнення коштів призведе до їх нецільового використання та порушення вимог ч.2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також заявник зазначає, що незаконне витрачення коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду України. При цьому апелянт повторно просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши таке клопотання колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може звільнити чи відстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, ч.1 цієї статті передбачені наступні підстави: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

При цьому, вичерпний перелік умов, згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не містить таких підстав для звільнення від сплати судового збору, як відсутність фінансування суб'єкта владних повноважень

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого звільнення виключно для фізичних осіб. Аналогічний висновок міститься і в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2017 року (справа №826/11019/15).

Крім того, колегія суддів зазначає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року (справа № 804/958/17).

За викладених обставин, враховуючи, що апелянтом не обґрунтовано підстави для звільнення/відстрочення апелянту сплати судового збору згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», заявлене скаржником клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, звільнення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню оскільки будь-яке звільнення органів державної влади від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України, відповідно до якого основними засадами судочинства в Україні є рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, що дістало відповідне відтворення у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 9), а також у ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, та враховуючи сплату позивачем судового збору при зверненні до суду першої інстанції (а. с. 6), у зв'язку з чим звільнення сплати судового збору, фактично є наданням окремим державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати відповідний збір, що означатиме звуження їх права на звернення до суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «CASE OF KREUZ v. POLAND», заява № 28249/95, «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів також наголошує, що представником апелянта не було усунуто також інші недоліки апеляційної скарги, а саме не зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується в тексті апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали П'ятого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо заниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % при призначенні пенсії за віком, зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 % відповідно до п.п.4-4 п. 4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вже отриманих сум пенсії - повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення скарги із доданими матеріалами направити особі, яка її подала. Іншим особам, які беруть участь у справі, надіслати копію відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко