Справа № 826/17450/16
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/80
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2018 року № 826/17450/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі"

До Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.07.2016 р.

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги, після уточнення, заявлені про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2016 року № .

25.04.2017 р. надано заперечення на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Головань О.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.02.2018 р. до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ознайомившись з клопотанням, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" (код 38316724), місцезнаходження:03124, м. Київ, пров. Радищева, 3, зареєстроване в якості юридичної особи 23.07.2012 р., перебуває на обліку в якості платника податків у Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість ТОВ "Сталекс Профі" за період жовтень-листопад 2015 року, за результатами якої складено акт від 31.05.2016 р. №7679/26-58-12-01-09-38316724.

Згідно з висновками акту перевірки позивачем несвоєчасно здійснено реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за жовтень-листопад 2015 року на суму ПДВ 148294,00 грн., в результаті чого порушено вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.07.2016 р. №, яким згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України за затримку граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до позивача застосовано штрафні санкції, а саме, за затримку граничних термінів реєстрації на 15 і менше днів у розмірі 10% від суми 123 557,83 грн. у розмірі 12 355,85 грн., від 16 до 30 днів у розмірі 20 % від суми 24 737,29 грн. у розмірі 4947,46 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його у порядку адміністративного оскарження до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 23.09.2016 р. №21045/10/26-15-10-01-35 скаргу було задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.07.2016 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1606,42 грн., в іншій частині залишено без змін.

Рішенням ДФС України від 24.10.2016 р. №22916/6/99-99-11-03-01-25 скаргу ТОВ "Сталекс Профі" залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін з урахуванням рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.09.2016 р. № 21045/10/26-15-10-01-35, прийнятого за розглядом первинної скарги.

23.11.2016 р. ТОВ "Сталекс Профі" було отримано нове податкове повідомлення-рішення форми "Н" № від 07.11.2016 р., яким згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України за затримку граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф у розмірі 15 696,89 грн.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" - вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято спірне податкове-повідомлення рішення, є незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства.

Позивач наголошує на тому, що фінансові санкції, які передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України за виявлене відповідачем порушення по своєчасності реєстрації ним податкової накладної, мали бути затверджені Міністерством фінансів України, яке відповідний Порядок не розробило, а тому на думку позивача, не дотримано відповідачем статті 58 Конституції України в частині застосування норм Податкового кодексу України до спірних правовідносин, які набрали чинності лише з 01.01.2016.

Крім того, позивач посилається на прострочення Головного управління ДФС у м. Києві терміну розгляду первинної скарги, наслідком чого остання вважається задоволеною на підставі норм абз.3 п. 56.9 Податкового кодексу України, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення має бути скасоване.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечила, підтримуючи висновки рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.09.2016 р. №21045/10/26-15-10-01-35.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України у редакції, яка була чинною на момент проведення перевірки, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, предметом камеральної перевірки охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі №803/1315/17.

За правилами ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена ст. 120, 120-1, 120-2 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст. 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладених можливе у випадку незабезпечення платником податків їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Судом встановлено, що в діяльності ТОВ "Сталекс Профі" дійсно мали місце порушення строків реєстрації податкових накладних.

Однак, на думку позивача, щодо виписаних податкових накладних в період з 01.10.2015 по 31.12.2015 штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, передбачені ст.120-1 Податкового кодексу України, не застосовувались, в зв'язку з відсутністю відповідного порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого Міністерством фінансів України.

П. 1201.3 ст. 1201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 01.01.2016р.) було визначено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В період порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відповідний порядок затверджений не був.

В подальшому, Законом України від 24.12.2015 р. № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (набрав чинності з 01 січня 2016 року) були внесені зміни до статті 1201 Податкового кодексу України, якими виключено пункт 1201.3.

В той же час, прийняття чи неприйняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених ст. 1201 Податкового кодексу України за порушення 15-денного терміну реєстрації податкових накладних, не може впливати на дію вказаної норми Податкового кодексу України або скасовувати її дію. Відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України за несвоєчасну реєстрацією податкових накладених та не свідчить про відсутність у податкового органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення, передбаченого вказаним Кодексом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 № 909-VIII не було ані введено нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Фактично цим законом було змінено лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатись погіршенням становища платника податків. Отже відповідач, приймаючи спірне рішення не допустив порушень ст. 58 Конституції України згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.03.2018 р. (справа № 804/3762/17).

Суд не може погодитися з твердженням позивача, що перевірка мала проводитися згідно положень Податкового кодексу України, чинних у період, який перевіряється, а саме.

Норми податкового законодавства, що визначають підстави та процедуру здійснення податкового контролю, в тому числі, і у вигляді податкової перевірки, не є нормами права, що встановлюють відповідальність за порушення податкового законодавства, тому ці положення застосовуються в редакції, чинній станом на час здійснення відповідного заходу контролю.

Гарантії ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи; ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, стосуються саме норм матеріального права, які безпосередньо встановлюють відповідальність за порушення податкового законодавства.

Норми матеріального права дійсно не можуть застосовуватися до правовідносин, що виникли до запровадження відповідної норми.

В даному випадку порушення норм податкового законодавства, що було встановлене під час камеральної перевірки, передбачене ст. 120-1 Податкового кодексу України, згідно якої порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу.

Вказане положення Податкового кодексу України не змінилося з часу періоду перевірки - жовтень-листопад 2015 р. по час проведення перевірки у 2016 р. і в такій редакції і застосовано до позивача.

Це стосується також і п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, яким визначено строк реєстрації податкової накладної, і яка застосована відповідачем в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

За таких обставин суд не може погодитися з позивачем щодо необґрунтованості застосування до нього вказаних штрафних санкцій.

Проте, як вбачається з матеріалів справи у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала справа № 826/12352/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016 №, складеного за наслідками акту перевірки № 4243/26-58-12-01-38316724 від 22.04.2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.05.2018 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Предметом розгляду вказаної справи була камеральна перевірка дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ "Сталекс Профі" за період жовтень-грудень 2015 року, за результатами якої складено акт № 4243/26-58-12-01-38316724 від 22.04.2016 р. та нараховано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних (податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № ).

З вказаного акту перевірки вбачається несвоєчасність реєстрації податкових накладних, зокрема: № 2339 від 15.10. 2015 р. на суму ПДВ 13091,60 грн., № 1376 від 07.10.2015 року на суму ПДВ 827,87 грн., № 1226 від 17.11.2015 року на суму ПДВ 556,24 грн., № 1217 від 17.11.2015 року на суму ПДВ 3651,30 грн., № 1197 від 17.11.2015 року на суму ПДВ 3458,20 грн.

Таким чином, вказані податкові накладні, зазначені в акті перевірки № 4243/26-58-12-01-38316724 від 22.04.2016 року, були повторно включені до акту перевірки від 31.05.2016 року № 7679/26-58-12-01-09-38316724, та за їх несвоєчасну реєстрацію до позивача повторно застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 2158,52 грн.

Відповідно оскаржуване податкове повідомлення - рішення у частині нарахування штрафних санкцій на суму 2158,52 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо посилання позивача на прострочення Головного управління ДФС у м. Києві терміну розгляду первинної скарги, слід зазначити наступне.

П. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. (п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Отже, закріплений у ст. 56 Податкового кодексу України адміністративний (досудовий) порядок оскарження рішень контролюючого органу передбачає, що будь-які рішення контролюючого органу можуть бути оскаржені до контролюючого органу вищого рівня шляхом подання письмової скарги, яка повинна бути розглянута у 20-ти денний строк з наданням мотивованої відповіді.

На виконання вищевказаних вимог, відповідачем на адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03124, м. Київ, пров. Радищева,3, було направлено рішення про продовження строку розгляду первинної скарги від 09.08.2016 р. № 17821/10/26-15-10-01.

Відповідно, судом встановлено, що подана до Головного управління ДФС у м. Києві скарга вих. №27/07-01-16 від 27.07.2016 на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.07.2016р. № розглянута у межах встановлених строків з надсиланням позивачу рішення від 23.09.2016р. №21045/10/26-15-10-01-35 про часткове задоволення скарги та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.07.2016 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1606,42 грн.

Щодо надсилання рішень контролюючого органу за результатами розгляду скарги на адресу 03124, м. Київ, пров. Радищева,3, то саме така адреса з таким поштовим індексом є адресою реєстрації позивача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також саме такий індекс вказано у скаргах позивача.

За таких обставин посилання позивача на неотримання ним рішень контролюючого органу з огляду на неправильне зазначення ним поштового індексу позивача не можуть бути визнані обґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В врахуванням викладеного суд вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним в частині повторно включених до нього суми податкових накладних, за які позивача попередньо вже притягнуто до відповідальності, тоді як в іншій частині оскаржуване рішення вказаним принципам відповідає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07.11.2016 року № в частині застосування штрафних санкцій на суму 2158,52 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" сплачений судовий збір у розмірі 689,00 грн.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 19.12.18 р.