Справа № 440/4200/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 грудня 2018 року

м. Полтава

Справа № 440/4200/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр Плюс С" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр Плюс С" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області , в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка діє у складі ГУ ДФС у Полтавській області та приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 07.05.2018 № 686689/41720073;

- зобов'язати ГУ ДФС у Полтавській області зареєструвати податкову накладну, подану ТОВ "Інтер'єр Плюс С", від 08.12.2017 № 274 в ЄРПН, днем подання такої податкової накладної.

За змістом позовної заяви встановлено, що, не погодившись із оскаржуваними рішеннями, ТОВ "Інтер'єр Плюс С" 11.05.2018 в адміністративному порядку подало скарги до ДФС України на рішення Комісії ГУ ДФС у Полтавській області від 03.05.2018 №676387/41720073, від 04.05.2017 № 679667/41720073, від 04.05.2017 № 679665/41720073.

За результатами адміністративного оскарження рішеннями Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 21.05.2018 №№ 5683/41720073/2, 5682/41720073/2, 5681/41720073/2 зазначені скарги залишені без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Отже ТОВ "Інтер'єр Плюс С" скористалося досудовим порядком вирішення спору.

При цьому ТОВ "Інтер'єр Плюс С" звернулось до суду лише 26.11.2018, тобто понад встановлений тримісячний строк без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що відповідно потребує обґрунтування дотримання строків звернення до суду, який визначено абзацом 1 частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України з дотриманням вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв’язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно було усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та з наданням доказів наявності таких поважних причин.

13 грудня 2018 року ТОВ "Інтер'єр Плюс С" через канцелярію суду подано обґрунтування дотримання строків звернення до суду, де позивач зазначає, що не вважає строк звернення до суду пропущеним, оскільки строк звернення до суду щодо оскарження рішень, прийнятих контролюючим органом, визначено Податковим кодексом України та такий строк, на думку позивача, становить - 1095 днів. На думку ТОВ "Інтер'єр Плюс С", пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті, не може використовуватись при обчисленні строків звернення платника податків до суду, оскільки його застосування суперечить пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, який вимагає прийняття рішення на користь платника податків.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Отже, станом на час виникнення спірних відносин та на момент звернення позивача до суду Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що строки звернення до суду можуть бути встановлені іншими законами України та регламентовано строк звернення до суду в разі, коли позивач скористався процедурою досудового врегулювання спору, яка передбачена відповідним законом.

Законом, який передбачає спеціальні строки оскарження податкових повідомлень-рішень, є Податковий кодекс України, пунктом 56.18 статті 56 якого передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. За змістом статті 102 Податкового кодексу України, строк звернення становить 1095 днів.

Водночас статтею 56 Податкового кодексу України встановлено право досудового врегулювання спору в разі незгоди з рішенням контролюючого органу, в тому числі щодо визначення податкового зобов'язання платнику та регламентовано відповідну процедуру.

Статтею 102 Податкового кодексу України встановлено строки та їх застосування під час визначення податкових зобов'язань та стягнення податкового боргу.

У поданій позовній заяві позивачем не оскаржуються податкові повідомлення - рішення про донарахування йому податкових зобов'язань, а предметом оскарження є рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних.

Тож за висновком суду, доводи позивача про суперечність пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, яким передбачено право платника оскаржити рішення контролюючого органу в будь-який момент після отримання такого рішення протягом 1095 днів та пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, яким передбачено місячний строк звернення до суду в разі коли платник скористався правом адміністративного оскарження рішення, є помилковими, оскільки наведеними нормами чітко врегульовано питання строку звернення до суду: пункт 56.18 - встановлює загальне правило щодо строку оскарження рішення; пункт 56.19 - передбачає спеціальний строк в разі адміністративного оскарження рішення та особливість обчислення такого строку.

При цьому, наведені норми не суперечать положенням статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою також передбачено спеціальні строки звернення до суду в разі застосування досудового врегулювання спору.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом слід вирішувати з урахуванням положення частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідна правова позиція наведена також і в постановах Верховного Суду від 18 червня 2018 року у справі №805/1146/17-а, від 14.08.2018 у справі № 1570/4126/12.

Як зазначено судом вище за результатами адміністративного оскарження згідно із рішеннями Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 21.05.2018 №№ 5683/41720073/2, 5682/41720073/2, 5681/41720073/2 зазначені скарги залишені без задоволення, а оскаржувані рішення ДФС без змін. При цьому, скарги позивача та рішення за наслідками їх розгляду направлялися засобами електронного зв"язку і позивач не заперечує, що він вищевказані рішення отримав своєчасно.

Водночас, позовна заява здана до поштового відділення, згідно відбитку поштового штемпеля на конверті, 22.11.2018, тобто з пропущенням як місячного строку, передбаченого пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, так і тримісячного строку, передбаченого частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлення строків звернення до суду законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов"язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем докази поважності причин, які б об'єктивно перешкоджали звернутися до суду з даним позовом у встановлений частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк, не надавалися, так само як і обґрунтоване пояснення з даного приводу.

Заява про поновлення строку звернення до суду позивачем не подавалася.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр Плюс С" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень слід повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись статтею 123, пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр Плюс С" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз’яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Суддя І.С. Шевяков