Справа № 0340/1659/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3194/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року ухваленого під головуванням судді Плахтія Н.Б. в м. Луцьку, повне судове рішення складено 08.10.2018р у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 20.07.2018 №958 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивачу оголошено сувору догану.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2015 року проходив службу в лавах Національної поліції на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції (УПП) у Волинській області ДПП та 20.07.2018р. наказом №958 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани. ОСОБА_2 вважає, що при службовому розслідуванні та при застосуванні дисциплінарного стягнення не було враховано те, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки під час несення служби відчув печіння в очах та вирішив їх закапати очними краплями, після чого закинув голову до верху, щоб краплі не витікали, і перебував в такому положенні декілька хвилин. Крім того, зазначає, що в ході службового розслідування у нього не відбирали пояснення, а у висновку службового розслідування вказано дату 23.06.2018, яка передує даті надходження наказу відповідача про його призначення до УПП у Волинській області ДПП - 25.06.2018, що свідчить про внесення неправдивих відомостей про дату службового розслідування. Також посилається на те, що з грудня 2015 року дисциплінарні стягнення щодо нього відсутні, а тому накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є протиправним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року відмовлено в задоволені адміністративного позову з тих підстав, що факт реєстрації наказу в журналі вхідної кореспонденції 25.06.2018 не може свідчити про внесення до висновку службового розслідування неправдивих відомостей.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відовідачем порушено порядок проведення службового розслідування, оскільки у нього не відбирали пояснення в ході проведення службового розслідування, а у висновку службового розслідування вказано дату 23.06.2018, яка передує даті надходження наказу відповідача про його призначення.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 22.12.2015 до 31.08.2018 проходив службу в лавах Національної поліції на посаді інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 11.06.2018 №2603 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повної, усебічної та об'єктивної перевірки обставин за фактом неналежного виконання службових обов'язків інспектором роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 та поліцейським роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_3, що виразилось у сні під час несення служби 30.05.2018, призначено службове розслідування, проведення якого доручено комісії в такому складі: голова комісії - старший лейтенант поліції Вовченко О.А., начальник УПП у Волинській області ДПП; члени комісії - майор поліції Хмарук Д.В., заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Волинській області ДПП; старший лейтенант поліції Мартинюк О.К., старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Волинській області ДПП.

За наслідками службового розслідування складено висновок від 23.06.2018, який затверджений т.в.о. начальника ДПП 25.06.2018, відповідно до пункту 2 якого комісія вважала: за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконанні службових обов'язків під час введення оперативного плану «Перехват» та сні під час несення служби, порушенні вимог підпункту 1 пункту 2.1 та підпункту 5 пункту 2.2 Розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 05.01.2016 №4/1, вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимоги пункту 1 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», враховуючи невизнання вини у вчиненому дисциплінарному проступку, інспектору роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_2 оголосити сувору догану.

20.07.2018 т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України видано наказ №958 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 1 якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани. З даним наказом ОСОБА_2 ознайомився 08.08.2018, що підтверджується його підписом.

Колегія суддів з обумовленим рішенням погоджується виходячи з такого.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права, які зазначені судом першої інстанції.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

В частині першій статті 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VІІІ, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ.

Водночас згідно з статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Приписами статті 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові (ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, зміст якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни і за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Водночас приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція №230).

Пунктом 2.1. Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктом 2.6 вказаної Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Відповідно до пунктів 5.1-5.4 Інструкції №230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктами 8.1-8.4 Інструкції №230 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, тощо.

Аналізуючи наведені положення суд вважає, що в ході службового розслідування з'ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

В ході судового розгляду справи та це підтверджується висновком службового розслідування, що 30.05.2018 року о 03 год. 50 хв. черговою частиною Головного управління Національної поліції у Волинській області по території м.Луцька було введено оперативний план «ПЕРЕХВАТ» у зв'язку із повідомленням про незаконне заволодінням транспортним засобом, яке було зареєстровано в журналі по організаційному забезпеченню спеціальних оперативних планів по УПП у Волинській обл. ДПП інвентарний №150 черговою частиною УПП у Волинській області ДПП за порядковим №40 о 03 год. 50 хв. та передано в опрацювання особовому складу Управління для організації перекриття можливих шляхів відходу та місць появи (переховування) правопорушників.

31.05.2018 керівництву УПП у Волинській області ДПП з рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 стало відомо, що екіпаж «Цунамі 0151» в складі т.в.о. командира роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_8 та інспектора роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_9 30.05.2018 о 05 год. 25 хв., здійснювали перевірку екіпажів, які задіяні на плані «Перехват». Прибувши на вул.Ковельську, помітили транспортний засіб «Тойота пріус» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, на якому несли службу та були виставлені на план «Перехват» екіпаж «Цунамі 0104» в складі інспектора роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та поліцейського роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 Дані поліцейські сиділи в транспортному засобі та не стояли біля автомобіля. Під'їхавши ближче, було встановлено, що обоє поліцейських сплять. Після чого негайно повідомили ОСОБА_7 про даний факт, котрий просив ініціювати службове розслідування з даного приводу.

Начальником управління патрульної поліції у Волинській області ДПП направлено відповідачу на вирішення по суті доповідну записку про проведення службового розслідування за фактом події за участю поліцейського (а.с.38-39).

В ході службового розслідування комісією за фактом можливого неналежного виконання службових обов'язків поліцейським роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_3 та інспектором роти №3 батальйону УПП у Волинські області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, що мало місце 30.05.2018, встановлено, що останні 30.05.2018 під час несення служби в місті Луцьку на вул.Ковельській, виконуючи службове завдання відповідно до оперативного плану «Перехват», спали в службовому автомобілі, чим не виконали вимоги п.п.1 п.1 та п.п.5 п.2.2 Розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 05.01.2016 №4/1, вимоги п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», вимоги п.1 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», тобто вчинили дисциплінарний проступок.

Так, 30.05.2018 у т.в.о. командира роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_8 та інспектора роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_9 були відібрані пояснення, у яких останні вказали, що 30.05.2018 о 05 год. 25 хв., здійснюючи перевірку екіпажів, які задіяні на план «Перехват», на виїзді з м.Луцька по вул.Ковельській помітили ТЗ «Тойота пріус» д.н.з. на синьому фоні НОМЕР_1, в якому несли службу та були виставлені на план «Перехват» інспектор роти №3 ОСОБА_2 та поліцейський роти №3 ОСОБА_3 Проїхавши повз даний автомобіль та здійснивши розворот, дані поліцейські зі службового автомобіля не виходили, транспортні засоби, які рухались повз них та підпадали під орієнтування, не спиняли, після чого вони помітили, що останні сплять (з відкритим ротами), та розбудили їх телефонним дзвінком.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, т.в.о. командира роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП, та ОСОБА_9, інспектор роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП, підтвердили той факт, що 30.05.2018 близько 5 год. ранку, здійснюючи перевірку екіпажів, задіяних на план «Перехват», на вул.Ковельській в м.Луцьку побачили службовий автомобіль «Тойота пріус», в якому несли службу позивач та його напарник ОСОБА_3 Припаркувавшись поряд з даним авто та спостерігаючи протягом 5-10 хв, вони побачили, що поліцейські сплять у службовому автомобілі. Отримавши виклик по рації, змушені були поїхати, а тому сфотографували поліцейських на мобільний телефон та розбудили їх по телефону.

Зважаючи на наведенні докази та показання свідків суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про те, що 30.05.2018 ОСОБА_2 під час несення служби, будучи задіяним в оперативному плані «Перехват», заснув в службовому автомобілі.

Одночасно необхідно звернути увагу на вимоги п.п. 1 п. 2.1. Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016 року, на виконання якої поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює, крім іншого, безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження.

Разом з тим підпунктом 5 пункту 2.2 даної Посадової інструкції передбачено, що у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський під час несення служби здійснює також спільно з іншими підрозділами Національної поліції України, розшук транспортних засобів, водії яких зникли з місця вчинення ДТП та транспортних засобів, які викрадені і якими незаконно заволоділи в межах території обслуговування під час введення відповідного оперативного плану.

Враховуючи дані приписи підзаконного акту поліцейський ОСОБА_2, будучи при виконанні службових обов'язків та, в силу введення оперативного плану «Перехват», отримавши завдання на виявлення можливих порушників неправомірного заволодіння транспортним засобом, під час несення служби заснув, тому допустив порушення службової дисципліни та не дотримався вимог п.п.1 п.2.1, п.п.5 п.2.2 Посадової інструкції.

При цьому не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що в ході службового розслідування у нього не відбирали пояснень, оскільки, як слідує з матеріалів справи, 18.06.2018 у ОСОБА_2 були відібрані пояснення старшим інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7. При цьому, той факт, що пояснення відібрані не членом комісії зі службового розслідування, не може бути підставою для визнання порушеним порядок його проведення, оскільки в межах службового розслідування виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, вправі залучати інших осіб до його проведення, що передбачено підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Інструкції №230.

Одночасно суд першої інстанції підставно відхилив твердження позивача про те, що у висновку про проведення службового розслідування вказано дату 23.06.2018, хоча наказ ДПП НП України від 11.06.2018 №2603 надійшов на адресу УПП у Волинській області ДПП 25.06.2018 за вх.№Н-255, що свідчить про внесення неправдивих відомостей про дату висновку службового розслідування зі сторони членів комісії, які проводили службове розслідування.

В силу вимог статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

При цьому судом встановлено, що ДПП НП України територіально знаходиться у м.Київ, тому наказ від 11.06.2018 №2603 про призначення службового розслідування (оригінал) був скерований на адресу УПП у Волинській області ДПП засобами поштового зв'язку та при надходженні до УПП у Волинській області ДПП був зареєстрований датою надходження - 25.06.2018. Разом з тим, як ствердив відповідач, до виконання даного наказу комісія приступила з моменту повідомлення про його винесення - 12.06.2018 з метою дотримання строків проведення службового розслідування.

Тому суд обґрунтовано зазначив, що оскільки наказ на проведення службового розслідування прийнятий 11.06.2018, а висновок службового розслідування складений 23.06.2018, тому факт реєстрації вищезгаданого наказу в журналі вхідної кореспонденції 25.06.2018 не може свідчити про внесення до висновку службового розслідування неправдивих відомостей.

Стосовно застосування стороною відповідача до ОСОБА_2 надмірно суворого дисциплінарного стягнення, порівняно з стягненням, що застосовано до поліцейської роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3, то остання в ході службового розслідування визнала свою провину у вчиненні дисциплінарного проступку, в той час коли позивач заперечив даний факт.

В силу вимог Дисциплінарного статуту в разі вчинення особою РНС дисциплінарного проступку право обирати вид дисциплінарного стягнення належить начальнику. При цьому останній повинен враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ст.14 цього Статуту).

Зважаючи на наведене суд вмотивовано зауважив, що при обранні виду дисциплінарного стягнення начальник реалізує свої дискреційні повноваження, з огляду на що суд не вправі втручатись у здійснення ним вказаних повноважень та перебирати на себе відповідні функції. Тому при обранні виду стягнення відповідач врахував той факт, що ОСОБА_2 не визнав своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку, внаслідок чого застосував більш суворе стягнення, ніж до поліцейської ОСОБА_3

Оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0340/1659/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 20.12.2018.