Справа № 1340/4060/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1340/4060/18

17 грудня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл. Григоренка, 3), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №2677 від 26.07.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського СРПП №3 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області»;

-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №533 о/с від 13.08.2018 «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

-поновити позивача на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області з 15.08.2018;

-стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.08.2018 по день винесення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення ст. 17 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції», оскаржуваними наказами на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, а не відсторонено від посади, як того вимагає закон. На думку позивача, відповідач неналежно оцінив докази при проведенні службового розслідуванні, так як на момент призначення та проведення службового розслідування він не притягувався до дисциплінарної, адміністративної чи матеріальної відповідальності. Обираючи крайній захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції - відповідачем не враховано обставини проступку: ступінь завданих тілесних ушкоджень ОСОБА_3, не допитано сусідів, так як конфлікт виник в неробочий час, не враховано та не долучено до матеріалів службового розслідування характеристику позивача з попереднього місця роботи. Вважає, що розслідування проведено неповно, а спірні накази не відповідають тяжкості вчиненого ним проступку, тому підлягають скасуванню. Також зазначає, що постановою Прокуратури Львівської області від 31.08.2018 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за №0001331 від 19.06.2018, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку із відсутністю в діях поліцейського СРПП №3 ПП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а тому звільнення позивача з посади є передчасним, висновки такого службового розслідування є безпідставними, а відповідні накази про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади підлягають скасуванню. Також вважає, що позивач має бути поновлений на раніше займаній посаді із виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що за результатами службового розслідування, проведеного за фактом заподіяння позивачем тілесних ушкоджень дружині, ОСОБА_3, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2677 від 26.07.2018 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від №533 о/с від 13.08.2018 звільнено зі служби в поліції. Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доведено матеріалами службового розслідування. Вважає, що розслідування проведено у відповідності з Інструкцією від 12.03.2013 №230, а спірні накази видані на підставі та відповідно до положень Закону України «Про національну поліцію» та Дисциплінарного статуту. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовні заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача в судові засідання 19.11.2018 та 17.12.2018 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з 03.08.1999 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 14.02.2018 продовжив службу в Національній поліції України.

Наказом ГУ НП у Львівській області від 26.07.2018 №2677 на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляду звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області №533 о/с від 13.08.2018 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції із займаної посади поліцейського СРПП №3 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області за порушення п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні при звільненні зі служби становила 19років 08місяці 07днів.

Вважаючи видані накази протиправними позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку законності прийняття відповідачем оскаржуваних наказів, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII визначає правові

В силу ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяга поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.ч. 1,2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Суд зауважує, що станом на час проведення службового розслідування щодо позивача згідно із п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», був чинним Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006, а також правове регулювання проведення службового розслідування щодо позивача здійснювалося на підставі Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, крім інших, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.ч.1-6 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Згідно з ч.10 та ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно з п.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073 (далі-Інструкція), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з п.3.4. Інструкції розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Відповідно до п.5.4 Інструкції, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Як убачається з матеріалів справи, а саме, з Наказу ГУ НП у Львівській області «Про призначення службового розслідування» від 23.06.2018 №2298 службове розслідування щодо позивача призначено з метою повної, усебічної та обєктивної перевірки обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейського СРПП №3 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 відносно громадянки ОСОБА_3, що мало місце 19.06.2018 та його проведення доручено комісії у складі інспектора сектору кадрового забезпечення Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області підполковнику поліції ОСОБА_4, старшому інспектору ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітану полоції ОСОБА_5 та старшому інспектору з ОД ВОДГР УПД ГУНП у Львівській області майору поліції ОСОБА_6

В межах службового розслідування інспектором сектору кадрового забезпечення Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_4 була опитана ОСОБА_3, яка була ініціатором призначення службового розслідування та зацікавленою особою у його наслідках. З її пояснень убачається, що її чоловік ОСОБА_1 перебуваючи у їх спільній квартирі, під час словесного конфлікту, який виник раптово, умисно наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя. На підставі чого, її було доставлено в Дрогобицьку міську лікарню з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій лівої половини грудної клітки, мяких тканин обличчя. Дану подію зареєстровано в Дрогобицькому ВП ГУНП му Львівській області та внесено відомості до ЄРДР №0001331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З Висновку службового розслідування від 19.07.2018, затвердженого Начальником ГУ НП у Львівській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_7, убачається, що від ОСОБА_1 відбирались письмові пояснення в яких зазначено, що тілесних ушкоджень своїй дружині він не спричиняв, конфлікт мав словесний характер.

Відповідачем при затвердженні висновку службового розслідування та виданні спірного Наказу використовувались пояснення працівників поліції, а саме: поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП капрала поліції ОСОБА_8; інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9В; поліцейський сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП старшого сержанту поліції ОСОБА_10; начальника сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11; інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_12

Як видно з висновку службового розслідування, комісією не взято до уваги того факту, що 25.06.2018 на імя начальника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням призначити та провести йому судову-медичну експертизу та відкрити кримінальне провадження відносно гр.ОСОБА_3, яка 18.06.2018 близько 00:00год, знаходячись у приміщенні квартири по місцю свого проживання та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинила конфлікт із заявником та спричинила йому тілесні ушкодження. Дану подію зареєстровано в Дрогобицькому ВП ГУНП му Львівській області та внесено відомості до ЄРДР №0001382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд також вважає таким, що заслуговує на увагу аргумент представника позивача, що відповідачем не вчинено всіх необхідних, спрямованих на встановлення всіх обставин у справі, зокрема, не опитано тих осіб (в т.ч. сусідів), які могли надати інформацію щодо конфлікту між ОСОБА_1 та його дружиною, а також, що опитані працівники поліції не були свідками події, про яку заявила ОСОБА_3

Суд звертає увагу, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем не було взято до уваги послужного списку ОСОБА_1 та пояснень ОСОБА_1, відібраних у нього під час службового розслідування.

Відтак, у порушення ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, відповідачем не ураховано всіх обставини, за яких відбувся конфлікт між позивачем та його дружиною (в т.ч. вини обох сторін конфлікту), не ураховано інших обставин, зокрема, звернення ОСОБА_1 із заявою у правоохоронні органи щодо вчинення правопорушення його дружиною, не ураховано попередньої поведінки ОСОБА_1, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівня кваліфікації.

Суд також зазначає, що в порушення вимог пункту 3.4 Інструкції № 230 розслідування проведено без участі безпосереднього начальника позивача. У судовому засіданні 19.11.2018 судом було запропоновано відповідачу надати документ, який би спростував аргументи представника позивача щодо проведення службового розслідування без участі безпосереднього начальника позивача, однак відповідачем таких надано не було.

Крім того, як свідчать наявні у матеріалах справи докази, постановою Прокуратури Львівської області від 31.08.2018 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за №0001331 від 19.06.2018, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку із відсутністю в діях поліцейського СРПП №3 ПП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що службове розслідування здійснено без дотримання процедури, передбаченої Інструкцією та без урахування норми ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України

Суд також зауважує, що відповідно до ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, чого також не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав, передбачених Законами України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, а відтак накази відповідача №2677 від 26.07.2018 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та від №533 о/с від 13.08.2018 в частині звільнення зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.

Скасування судом спірних наказів має наслідком поновлення позивача на службі в поліції на посаді, яку він займав до звільнення, з 14.08.2018.

Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача з Головного управління Національної поліції у Львівській області середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 14.08.2018 по дату винесення рішення суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до п.6 Розділу 3 вказаних Порядку та умов поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

ОСОБА_7 заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Із п.5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Як убачається з довідки ГУ Національної поліції у Львівській області від 04.09.2018 №344, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за останні два повні місяці роботи позивача становить 16651,19 грн., у тому числі за червень 2018 року 8528,68 грн., за липень 2018 року 8122,51грн.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 273,00грн. (16651,19 грн.: 61 календарний день).

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1А, у період з 14.08.2018 по 17.12.2018 становить 126 календарних днів, а тому стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 34398,00рн. (273,00 грн. х126к.д.) з урахуванням належних до сплати податків та інших обовязкових платежів.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Пунктами 2, 3 ч.1 ст.256 КАС України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до п.п.2-3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділення поліції ГУНП у Львівській області з 14.08.2018.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «По судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №2677 від 26.07.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського СРПП №3 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №533 о/с від 13.08.2018 «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області з 15.08.2018.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.08.2018 по 17.12.2018 в сумі 34398 (тридцять чотири тисячі триста девяносто вісім)грн.00грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області відповідно до чинного законодавства та в частині стягнення суми заробітку за один місяць у розмірі 8325 (вісім тисяч триста двадцять пять)грн.60коп. (з урахуванням належних до сплати податків та інших обовязкових платежів) допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2018.

Суддя Лунь З.І.