Справа № 0940/1661/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4177/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській областіДержавної служби України з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов №ІФ-1155/350/АВ/П/ЗБ-1ФС від 20 липня 2018 року та №ІФ1155/350/АВ/П/МГ-2ФС від 20.07.2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

17 грудня 2018 року представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, у тому числі зняти арешт банківських рахунків апелянта, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57275910 від 24.09.2018р., підписаної державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_6, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 111690,00 грн., та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57275874 від 24.09.2018р., підписаної державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_7, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 11169,00 грн., прийнятих державними виконавцями на підставі оскаржуваних (оспорюваних) постанов відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими особами: №ІФ1155/350/АВ/П/ЗБ-1ФС від 20.07.2018 року та №ІФ1155/350/АВ/П/МГ-2ФС від 20.07.2018 року. Заборонити державним виконавцям Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області вчиняти будь-які дії щодо стягнення з ОСОБА_1 відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №57275910 від 24.09.2018р. та ВП №57275874 від 24.09.2018р.

Заява обґрунтована тим, що учасник даної справи, а саме відповідач, звернув до примусового виконання оскаржені постанови №ІФ-1155/350/АВ/П/ЗБ-1ФС від 20 липня 2018 року та №ІФ1155/350/АВ/П/МГ-2ФС від 20.07.2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, внаслідок чого накладено арешт на усі банківські рахунки позивача, що унеможливлює здійснення апелянтом господарської діяльності.

Згідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150,151 КАС України, які закріплюють підстави забезпечення позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі.

Можливі ситуації, коли зволікання з вирішенням адміністративної справи може завдати непоправної шкоди позивачеві. У зв'язку з цим у адміністративному процесуальному законодавстві існує інститут забезпечення позову, що дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, зокрема, якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим.

Відповідно до частини першої ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З цього приводу свої роз'яснення надав Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ». Згідно ч. 2 п. 17 цієї Постанови в ухвалі про забезпечення позову суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, а також запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов про накладення штрафу з огляду на те, що відповідно до пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України). Відтак, позивач вважає, що примусове виконання оскаржуваних постанов про накладення штрафу призведе до значної шкоди його інтересам та негативних наслідків, а відновлення попереднього становища потребуватиме значних зусиль, часу, витрат.

Разом з тим, доказів, які б підтверджували накладення арешту на усі банківські рахунки ОСОБА_1, що унеможливлює здійснення господарської діяльності ним відповідно до постанови про накладення арешту від 30.11.2018 року прийнятої державними виконавцями Тисменицького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в обґрунтування поданої заяви відповідачем не наведено, при цьому, вірогідність таких дій у майбутньому не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що предмет даного адміністративного позову не пов'язаний із здійсненням державними виконавцями виконавчих дій щодо примусового виконання оскаржених постанов, відтак забезпечення позову не вплине на наслідки щодо їх виконання (арешту банківських рахунків, стягнення).

Мотиви, зазначені у заяві про забезпечення позову не містять обставин, встановлених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких допускається забезпечення позову, оскільки не вказано та не доведено належними доказами, яким чином постанова про накладення штрафу може привести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся його представник.

Зважаючи на викладене вище, суд констатує, що підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 150, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі №0940/1661/18 шляхом зупинення стягнення, у тому числі зняти арешт банківських рахунків апелянта, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57275910 від 24.09.2018р., підписаної державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_6, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 111690,00 грн., та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57275874 від 24.09.2018р., підписаної державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_7, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в розмірі 11169,00 грн., прийнятих державними виконавцями на підставі оскаржуваних (оспорюваних) постанов відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими особами: №ІФ1155/350/АВ/П/ЗБ-1ФС від 20.07.2018 року та №ІФ1155/350/АВ/П/МГ-2ФС від 20.07.2018 року. Заборонити державним виконавцям Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області вчиняти будь-які дії щодо стягнення з ОСОБА_1 відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №57275910 від 24.09.2018р. та ВП №57275874 від 24.09.2018р. - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_8