Справа № 520/10461/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

13.12.2018 р. справа №520/10461/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., за участі: секретаря - Стрєлка О.В., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - не прибув,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1
до ГУ МВСУ в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області
прозобов'язання виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення із включенням 1) надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, 2) премії у розмірі 50% від грошового забезпечення, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Харківській області протиправно не включила до складу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії таких елементів як: 1) надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, 2) премія у розмірі 50% від грошового забезпечення.

Відповідач, ГУ МВС України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача була складена з дотриманням вимог закону, містить усі складові грошового забезпечення, які одержує діючий поліцейський.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши позивача, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач як пенсіонер обліковується в ГУ ПФУ в Харківській області, одержує призначену у порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію, задля реалізації наміру на збільшення розміру пенсії звернувся до регіонального тероргану МВС України з приводу одержання довідки про грошове забезпечення діючого поліцейського за відповідною (прирівняною) посадою, отримав довідку від 26.03.2018 р. №100/32186-, не згоден із включеними до названої довідки складовими елементами.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого діяння владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу перерахунку розміру пенсії колишнього співробітника системи МВС України у відставці унормовані, насамперед, приписами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та деталізовані приписами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. №45; далі за текстом - Порядок №45).

Так, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

З положень наведеної норми закону чітко та однозначно випливає, що базовою розрахунковою величиною для перерахунку розміру вже призначеної пенсії є сумарне вираження грошового забезпечення діючого поліцейського, котре фактично виплачується йому за виконану роботу.

Збільшення згаданої базової розрахункової величини на будь-які складові, які не фактично одержуються діючим поліцейським, суперечить принципу юридичної визначеності як прояву проголошеного ст. 8 Конституції України принципу верховенства права та призводить до одержання пенсії у розмірі більшому, ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки діючий поліцейський не одержує тих платежів та у тому розмірі, до яких має матеріальний інтерес зацікавлена особа, то невідображення цих виплат у довідці про грошове забезпечення узгоджується з законом.

Стосовно доводів позивача про включення премії до складу грошового забезпечення у цілях перерахунку розміру раніше призначеної пенсії, суд вважає, що за своєю правовою природою премія є разовою (а не постійною) виплатою з боку роботодавця конкретному працівнику як визнання зусиль (досягнень) саме цього працівника у загальний результат роботи органу (установи, підрозділу тощо).

Тому ця складова оплати праці має виключно індивідуальний характер не може поширюватись на будь-яких інших третіх сторонніх осіб, у тому числі і для збільшення розміру призначених їм пенсій.

Відправляючи правосуддя у даному спорі, суд зважає на правові висновки рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 року по зразковій справі №802/2196/17-а (яке залишено в силі постановою Великої палати Верховного Суду від 12.12.2018 р.), у силу яких позивач не має права на збереження при проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії тих виплат, які фактично не одержуються діючим поліцейським.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судовим розглядом виявлено, що при реалізації управлінської функції владний суб'єкт забезпечив дотримання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у публічно-правових відносинах у галузі соціального захисту не знайшов свого підтвердження.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 20 грудня 2018 року.

Суддя Сліденко А.В.