Справа № 344/19394/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/832/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти ТОР батальйону УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти ТОР батальйону УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 16 листопада 2018 року рядовим поліції поліцейського взводу №1 роти ТОР батальйону УПП в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 209211 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач 16.11.2018 року о 11 год. 16 хв., керуючи транспортним засобом LEXUS LX 570, номерний знак АТ ООО1 ЕО, в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10 171 км. рухався зі швидкістю 77 км/год., при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів Tru Cam LTI 20/20 із серійним номером ТС000680. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, та підлягає скасуванню з таких підстав. В оскаржуваній постанові місце вчинення правопорушення зазначено Івано-Франківську область та автомобільну дорогу Н-10, в той же час не зазначено населений пункт у якому його вчинено. Позивач стверджує, що зупинка його автомобіля здійснена за межами населеного пункту смт. Заболотів, у звязку з чим ним не допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, оскільки виносилась без врахування конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення не вказано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Співробітником поліції ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, та чи підлягає адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Викладені обставини у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Свідки, які б могли підтвердити факт правопорушення, фото, відеозйомка відсутні. В порушення вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП у постанові немає даних чи були свідки правопорушення. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові. Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів. Окрім того, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 суттєво порушив права позивача, зокрема не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. При винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: має право на юридичну допомогу, збір та надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Після висловлення звинувачень рядовий поліції ОСОБА_2 пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. ст. 278,279 КУпАП.

За наведених обставин позивач вважає, що дії вчиненні патрульним поліції УПП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а постанову серії ВР № 209211 від 16.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 122 КУпАП слід вважати як винесену бездоказово, вона основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, просив розглядати справу без його участі. До суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 25-31), за змістом якого представник відповідача просить в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що під час несення служби на автодорозі Н-10 Івано-Франківської області на 171 км. за координатами 48°30'25.08" N 25°10'10.80"Е 16.11.2018 року близько 11 год. 16 хв. екіпажем "Ясень-22" за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20 із серійним номером ТС000680 виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу LEXUS LX 570, номерний знак АТ ООО1 ЕО рухався зі швидкістю 77 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після виконання вимог, передбачених ст. 18 та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач предявив законну вимогу до водія про предявлення документів, передбачених п. п. (а), (б), (г) п. 2.1 ПДР. Позивач виконав законну вимогу поліцейського, предявивши вищевказані документи. На місці події позивача ознайомлено із відеофіксацією факту правопорушення зафіксованим за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20 із серійним номером ТС000680. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №209211 від 16.11.2018 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Окрім цього, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом Tru Cam LTI 20/20, у тому числі під час її пред'явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обовязковим. Також представник відповідача зазначив, що доводи позивача надані в позовній заяві про відсутність в постанові вказаного місця скоєння ним правопорушення є не обґрунтованим, оскільки, приладом Tru Cam LTI 20/20 визначено знаходження, порушення ПДР позивачем, місце розгляду справи автоматично, без втручання поліцейського, який приймає рішення, а відтак координати визначені Tru Cam LTI 20/20 є місцем вчинення правопорушення. Також представник просить звернути увагу на твердження позивача, про те, що нібито відсутні фото, які б могли підтвердити факт вищевказаного правопорушення не відповідають дійсності, так як, на місці події позивача ознайомлено із відеофіксацією факту правопорушення зафіксованим за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20, на що позивач не заперечував та надав усні пояснення щодо причин перевищення швидкості. Після ознайомлення позивача із його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП останній не подавав жодних клопотань під час складання адміністративного матеріалу так і під час ознайомлення із змістом оскаржуваної постанови, позивач будь-яких зауважень щодо порушення його права скористатися правовою допомогою не зазначив, отримав примірник постанови під підпис. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся відповідно до ст. 279 КУпАП, після чого винесено постанову відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, згідно якої встановлений чіткий перелік, що повинно міститись в постанові. Тому доводи позивача про відсутність свідків не можуть братися до уваги. Відповідачем, як посадовою особою УПП в Івано-Франківській області ДПП, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах Івано-Франківської області, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Тому, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ВР № 209211 від 16.11.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом LEXUS LX 570, номерний знак АТ ООО1 ЕО, 16.11.2018 року об 11 год. 16 хв. в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10 171 км. рухався зі швидкістю 77 км/год., при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР, швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20 із серійним номером ТС000680, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 8).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові вказав, що зупинка його автомобіля здійснена за межами населеного пункту смт. Заболотів, у звязку з чим ним не допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год. Окрім того, при складанні оскаржуваної постанови, відповідач порушив норми ст. ст. 268 КУпАП, зокрема не дав йому можливості скористатися своїми правами в повному обсязі.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДД, оскільки у відзиві на позовну заяву представник посилається на населений пункт, як місце вчинення правопорушення, однак в постанові не зазначено населений пункт, як місце вчинення правопорушення, а вказано тільки Івано-Франківську область, автодорога Н-10 171 км. Також в постанові відсутній підпис позивача про ознайомлення з процесуальними правами, відео фіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ВР № 209211 від 16.11.2018 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейського взводу № 1 роти ТОР батальйону УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ВР № 209211 від 16.11.2018 року винесену рядовим поліції поліцейського взводу № 1 роти ТОР батальйону УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КупАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова