Справа № 813/293/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/734/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника відповідача Добровольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року, прийняте суддею Грень Н.М. о 13 годині 15 хвилині у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області) про скасування податкового повідомлення-рішення №10948976 від 06.10.2017 року про сплату 25 000 грн. транспортного податку з фізичних осіб.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником транспортного засобу Audi Q7. З 01.01.2017 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше 5 років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідачем надано роздруківку з офіційного веб - сайту Мінекономрозвитку, в якій зазначена інформація про розрахунок вартості вказаного транспортного засобу та середньоринкова вартість становить 1 004 335 грн., що є меншою від 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня податкового звітного року (1 200 000 грн.).

Таким чином, зазначений транспортний засіб не є об'єктом оподаткування в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України.

Маються покликання на справу «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеції».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на задоволення вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення №10948976 від 06.10.2017 року є безпідставним, так як таке вже було скасоване рішенням від 14.12.2017 року та ГУ ДФС у Львівській області було сформовано нове податкове повідомлення - рішення №10948976/1 від 07.12.2017 року.

Щодо скасування податкового повідомлення - рішення останнього, то слід виходити з того, що транспортний засіб Audi Q7, об'єм двигуна 2967 см. куб., рік випуску 2015 зазначений у переліку автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку. Оскільки даний автомобіль є об'єктом оподаткування, тому ГУ ДФС у Львівській області було сформовано та вручено ОСОБА_2 податкове повідомлення - рішення.

Також, оскільки відомості про календарну дату виготовлення транспортного засобу позивача невідомі, то відповідно до п.п.14.1.220 ПК України датою виготовлення транспортного засобу є 01 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах, а саме - 01.01.2015 року. Отже, транспортний засіб, який належить позивачу є об'єктом оподаткування протягом 2 років з моменту випуску, а датою виготовлення є 01.01.2015 року.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не є обґрунтованим покликання відповідача на те, що податкове повідомлення - рішення №10948976 від 06.10.2017 року скасоване судом безпідставно, так як воно скасовано рішенням податкового органу від 14.12.2017 року, так як податкове повідомлення - рішення скасовано в частині, а позивач не погоджується з таким в цілому.

З приводу скасування податкового повідомлення - рішення від 07.12.2017 року, то транспортний засіб Audi Q7, як об'єкт оподаткування має відповідати одночасно таким вимогам, зокрема, року випуску легкового автомобіля минуло не більше п'яти років (включно); середньоринкова вартість такого автомобіля становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

З обставин справи вбачається, що минуло 2 роки (2015 рік - рік виготовлення) по 2017 рік (податковий період) та згідно розрахунку з офіційного веб - сайту Мінекономрозвитку від 23.11.2017 року становить 1 0040335 грн., що є меншим за 1 200 000 грн. Отже, даний транспортний засіб не може бути об'єктом оподаткування.

В порушення п.267.6.2 ст.267 ПК України, оскаржені податкові повідомлення - рішення не були вручені позивачу до 01.07.2017 року.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль марки Audi Q7, об'єм двигуна 2967 куб. см., рік випуску автомобіля 2015.

ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 10948976 від 06.10.2017 року, яким визначено позивачу податкове зобов'язання за 2017 рік з податку за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000, 00 грн.

23 листопада 2017 року позивач скористався правом на адміністративне оскарження та оскаржив в адміністративному порядку податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 року № 10948976 до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 14 грудня 2017 року № 16762/С/99-99-11-02-01-14, яким скасувала податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 року № 10948976 в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку у сумі 4166,66 грн., а в іншій частині визначне податкове повідомлення-рішення залишила без змін, скаргу позивача - частково задовольнила.

В подальшому, ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 10948976/1 від 07.12.2017року, яким визначено позивачу податкове зобов'язання за 2017 рік з податку за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 2083,33 грн.

12 січня 2018 року позивач оскаржив в адміністративному порядку податкове повідомлення-рішення від 07.12.2017 року № 10948976/1 до Державної фіскальної служби України.

06 лютого 2018 року позивач отримав рішення про продовження строку розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 02 лютого 2018 року № 1556/С/99-99-11- 02-01-14. У даному рішенні Державна фіскальна служба України визначила продовжити строк розгляду зазначеної скарги по 22.03.2018 року.

Рішенням про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 3926/С/99-99-11-02-01-14 залишила скаргу позивача від 12.01.2018 року б/н на податкове повідомлення-рішення від 07.12.2017 року № 10948976/1 без розгляду, у зв'язку із тим, що платником податків до контролюючого органу раніше було подано скаргу з цього самого питання.

Статтею 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є складовим податку на майно.

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Підпунктом 267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Підпунктом 267.6.2. п.267.6. ст.267 Податкового кодексу України встановлено, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно з п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2017 року визначена у розмірі 3200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. 00 коп. (1200000 грн. 00 коп. = 3200 грн. 00 коп. х 375).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений «Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 66 (надалі «Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів»).

Відповідно до п. 2 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів» середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 за №403 (Офіційний вісник України, 2013 рік, №44, ст.1576).

Як передбачено п. 13 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (п.14 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів»).

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 813/3965/17.

Встановлено, що відповідно до матеріалів справи та офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість транспортного засобу марки Audi Q7, об'єм двигуна 2967 куб. см., 2015 року випуску, становить 1004335,00 грн., що є менше середньоринкової вартості автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2017 рік.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з Переліком легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 (звітного) року (рядок 81), - до вказаного автомобіля застосовується рік випуску - «до двох років».

Відповідно до пп. 14.1.220 п.14.1 ст. 14 ПК України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

З матеріалів справи вбачається, що оскільки відомості про календарну дату виготовлення автомобіля марки Audi Q7, 2015 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2 невідомі, то відповідно до пп.14.1.220 п.14.1 ст.14 ПК України датою виготовлення цього транспортного засобу є 01.01.2015 року.

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. При цьому календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, котрий триває 365(366) днів.

Відтак, закінчення спливу дворічного строку з дня виготовлення автомобіля позивача - 01.01.2017 року, що і спричинило нарахування транспортного податку у розмірі 2083,33грн за січень 2017 року.

Таким чином, оскільки середньоринкова вартість автомобіля марки Audi Q7, 2015 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2, не становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 (звітного) року, також датою виготовлення цього транспортного засобу є 01.01.2015 року, а факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, то даний автомобіль не є об'єктом оподаткування у 2017 році.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що оспорювані податкові повідомлення-рішення відповідачем винесено 06.10.2017 року та 07.12.2017 року, тобто з порушенням строку встановленого п.п.267.6.2. п. 267.6. ст. 267 ПК України, згідно вимог якого податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення №10948976 від 06.10.2017 року та №10948976/1 від 07.12.2017 року не ґрунтуються на нормах права, а тому правомірно скасовані судом першої інстанції.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 813/293/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повний текст судового рішення виготовлено 21.12.2018 року.