Справа № 303/3325/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1889/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року (суддя - Дору Ю.Ю., час ухвалення - 09:14 год., місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту - 03.09.2018 року),

в адміністративній справі №303/3325/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного УПФ України в Закарпатській області, в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 86% від суми грошового забезпечення при календарній вислузі 32 роки з 01.01.2018 року.

Відповідач Головне УПФ України в Закарпатській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного УПФ України в Закарпатській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення. Зобов'язано Головне УПФ України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 86% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 р. із урахуванням проведених виплат.

З цим рішенням суду першої інстанції від 28.08.2018 року не погодився відповідач Головне УПФ України в Закарпатській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на момент первинного призначення пенсії позивачу (13.12.1997 р.), таку було обчислено за вислугу 32 роки у розмірі 85% сум грошового забезпечення, згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію. Однак, в подальшому при перерахунку пенсії позивача застосовувався граничний розмір чинний на час проведення перерахунку. Звертає увагу апелянт на те, що ч.7 ст.43, ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено єдиний підхід не лише щодо визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при призначенні та при перерахунку раніше призначених пенсій, але й для визначення максимального розміру пенсії встановленого Законом на час її призначення/перерахунку. Таким чином, вважає апелянт, що відповідачем правомірно проведено з 01.01.2018 р. перерахунок пенсії позивача із 70% грошового забезпечення. Також звертає увагу апелянт на те, що з 01.01.2018 р. підсумок перерахованої пенсії позивача збільшився відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 року, однак вказані обставини судом першої інстанції безпідставно залишені поза увагою.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 28.08.2018 р. і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав відзив, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 13.12.1997 р. позивачу ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії на момент призначення становив 85% суми грошового забезпечення, при календарній вислузі 32 роки (а.с. 25).

01.01.2003 року відповідачем Головним УПФ України в Закарпатській області проведено позивачу ОСОБА_2 перерахунок пенсії, відповідно до якого основний розмір пенсії позивача становив 86% сум грошового забезпечення (а.с. 26).

Надалі при перерахунку відповідачем пенсії позивача з 01 січня 2018 року застосовано основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення, тобто менший ніж при призначенні пенсії. (а.с. 27).

На звернення позивача відповідач Головне УПФ України в Закарп. обл. листом від 05.04.2018р. №135/А-99-01 повідомив, що станом на 04.04.2018р. після проведення перерахунку розмір пенсії позивача становить 70% грошового забезпечення (а.с. 4).

Листом від 08.05.2018 року №190/А-99-01 відповідач, на звернення позивача щодо заниження основного розміру пенсії, повідомив про те, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43 Закону) (а.с. 5).

07.05.2018 року Пенсійним фондом України надіслано позивачу листа №8788/А-11 з відповідними роз'ясненнями щодо розміру його пенсії, де вказано, що, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», проведено перерахунок його пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким було внесено зміни до статті 13 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та яким визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 6).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача Головного УПФ України в Закарпатській області при перерахунку пенсії позивачу в частині зменшення відсоткової складової грошового забезпечення, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 цього Закону встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100%, до категорії 2, - 95%.

Законом України від 08.07.2011р. №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» було внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У зв'язку з внесенням Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни у частину другу статті 13 Закону № 2262-XII, цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а у подальшому 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що, зміна розміру хоча б одного чи кількох видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону №2262-XII, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру (позивачу) грошового забезпечення у розмірі 86%.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення Закону України від 27.03.2014 р. № 1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», якими були внесені зміни до Закону № 2262-XII в частині визначення максимального розміру пенсії не більше 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, не розповсюджуються на порядок перерахунку пенсії позивачу, оскільки призведуть до зворотної дії у часі (дія нового нормативно-правового акта на відносини і факти, що мали місце до набуття ним чинності) та обмеження змісту і обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Аналогічна правова позиція уже неодноразово була викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постановах від 31.01.2018р. (справа №523/4930/15-а (К/9901/1120/18)), від 24.04.2018р. (справа №686/12623/17 (К/9901/849/17)), від 22.10.2018 р. (справа №1540/3974/18).

З матеріалів справи видно, що позивачу ОСОБА_2 пенсія була призначена з 13.12.1997 року у розмірі 85% його грошового забезпечення (а.с. 25), після проведеного відповідачем перерахунку з 01.01.2003 року основний розмір пенсії позивача становив 86% сум його грошового забезпечення (а.с. 26), а з 01.01.2018 року - 70% сум грошового забезпечення (а.с. 27).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, протиправно змінив розмір його пенсії, обмеживши максимальний розмір пенсії 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а тому вказані дії відповідача необхідно визнати протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 86 % грошового забезпечення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що розглядуваний спір стосується не грошового розміру пенсії позивача, а визначення процентного розміру грошового забезпечення позивача для обрахунку його пенсії. Тому, являються безпідставними доводи апелянта щодо покликань на те, що після перерахунку пенсії позивача грошовий розмір пенсії збільшився.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року в адміністративній справі №303/3325/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.В. Ільчишин

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 20.12.2018 року