Справа № 817/1367/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2615/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Костопільський фанерний завод» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Костопільський фанерний завод» до Першого заступника ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл. ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування припису (суддя суду І інстанції: ОСОБА_6; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12.09.2018р. м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 12.09.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2018р. позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю /ОСОБА_7/ «Костопільський фанерний завод» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати припис № 01п/01-2 від 25.04.2018р., винесений першим заступником начальника ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл. ОСОБА_5, відповідно до якого керівнику ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» запропоновано провести розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом, затвердити акт за формою Н-1), встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання нещасним випадкам; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762 грн. (а.с.5-11).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.88-95).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод», який у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.100-105).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час судового розгляду не були перевірені повноваження заявниці ОСОБА_8 діяти від імені свого сина ОСОБА_9; спірний припис складено не за формою, яка наведена у додатку № 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011p. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

В п.34 цього Порядку чітко визначені правові підстави для посадової особи органу Держпраці видавати обовязкові для виконання приписи, а саме: в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1; незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта; надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку; приховування факту настання нещасного випадку.

Із змісту спірного припису вбачається, що такою підставою для його винесення є заява ОСОБА_8, одержана 20.04.2018р., уповноваженої потерпілого ОСОБА_9, в якій вказується на необхідність проведення спеціального розслідування нещасного випадку, а не вказується на відмову роботодавця скласти або затвердити акт за встановленою формою, чи незгоди уповноваженої особи потерпілого із змістом такого акта, чи надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку, чи приховування факту настання нещасного випадку. Відтак, законних підстав для видачі відповідачем спірного припису не було.

Судом протиправно не застосовано до спірних правовідносин норми законодавства, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин, тобто на 30.07.2016р., коли стався нещасний випадок із ОСОБА_9

Так, згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про охорону праці» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин - на 30.07.2016p.) роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується КМ України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Відповідно до п.п.1, 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011p. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин - на 30.07.2016p.), цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_9 виконував роботу згідно укладеного між ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» та ним договору підряду № 245 від 04.07.2016р. Відповідно до п.1.1 цього договору ОСОБА_9 зобов'язувався на свій ризик виконати із використанням матеріалів, сировини та на обладнанні замовника роботу по завантаженню вручну на транспортери (30,4 куб.м лісосировини подати на транспортери у зміну), сортування по діаметрах, породах фансировини, прибирання робочого місця та виконання інших допоміжних робіт у фанерному цеху. Строк виконання роботи: 04 31.07.2016 року (п.1.2. договору підряду).

Винагорода за виконану роботу встановлюється сторонами у розмірі 2900 грн. у місяць (п.2.1 вказаного договору).

Таким чином, ОСОБА_9 виконував роботу на ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» за цивільно-правовим договором підряду, у трудових відносинах із підприємством не перебував, до штату працівників не був зарахований, трудової книжки на нього не велося.

30.07.2016р. під час виконання робіт із ОСОБА_9 трапився нещасний випадок, внаслідок якого останній травмувався.

Тому відповідно до п.12 або п.13 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (у редакції на 30.07.2016p.) розслідування організовує або Фонд за місцем настання нещасного випадку, який утворює комісію у складі не менш як три особи, або територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку, який утворює комісію у складі не менш як три особи.

Отже, ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» за положеннями Порядку, які діяли на час травмування ОСОБА_9, не зобов'язаний був організовувати та проводити розслідування цього нещасного випадку. Відтак, підстав для винесення спірного припису у відповідача не було.

Відповідачем ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.10-19).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 звернулася із заявою від 20.04.2018р. до ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл., в якій вказала на те, що її син ОСОБА_9, працюючи на ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» згідно договору, отримав травму - перелом ноги. По цій обставині підприємство розслідування не проводить, що є порушенням законодавства про охорону праці; внаслідок травми ОСОБА_9 набув статусу особи з інвалідністю, через що просила контролюючий орган провести спеціальне розслідування нещасного випадку (а.с.38).

За результатами розгляду цієї заяви відповідачем скеровано відповідь № 18-04/2941 від 18.05.2018р. «Про розгляд звернення», відповідно до якої заявника повідомлено про вжиття контролюючим органом відповідних заходів шляхом вручення директору ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» ОСОБА_10 припису № 01п/01-2 від 25.04.2018р. за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування нещасного випадку, встановлення причин нещасного випадку, усунення порушень в оформленні актів, приведення їх у відповідність з вимогами Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011p. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (а.с.39).

Відповідачем оформлено припис № 01п/01-2 від 25.04.2018р., яким запропоновано ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод»: провести розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом, затвердити акт за формою Н-1); встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам (а.с.21).

Також відповідачем встановлено, що нещасний випадок, який мав місце 30.07.2016р. з ОСОБА_9, виконуючим свої зобовязання в рамках договору підряду № 245 від 04.07.2016р. (а.с.26 і на звороті), стався внаслідок падіння колоди за таких обставин: 30 07.2016р. ОСОБА_9 приступив до виконання робіт, близько 16 год. 30 хв. майстер виробництва провів інструктаж, близько 22 год. 30 хв. під час витягування із штабеля багром нижньої колоди відбулось скочення верхньої колоди, внаслідок чого отримана травма (перелом) лівої ноги; викликаною бригадою швидкої медичної допомоги ОСОБА_9 був з діагнозом «закритий в/с багатоуламковий перелом бічного виросту лівої вел/гомілкової та голівки м/гомілкової кісток із зміщенням», з території ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод» доставлений до Костопільської центральної районної лікарні та госпіталізований у відділення травматології.

Наведені обставини стверджується копіями карти виїзду КЗ «ОЦЕМД та МК» POP та епікризу № 3843 Костопільської районної центральної лікарні (а.с.57, 58).

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.38 Закону України № 2694-ХІІ від 14.10.1992р. «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 22 цього Закону встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується КМ України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Абзацом 4 ч.1 ст.39 наведеного Закону визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади. Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки.

Нормативно-правовим актом, що визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства), є постанова КМ України № 1232 від 30.11.2011р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (п.7 цього Порядку).

Підпункт 2 п.10 вказаного Порядку передбачає, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо): визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою 11-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою 11-5) згідно з додатком 5 (п.14 згаданого Порядку).

Згідно п.33 цього Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції; Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складання акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1 (п.34 вказаного Порядку).

Під час судового розгляду достовірно зясовано, що до відповідача надійшла заява від матері потерпілого про факт нещасного випадку на виробництві та відсутність проведення позивачем відповідного розслідування нещасного випадку.

Із змісту п.34 вказаного Порядку убачається, що посадова особа органу Держпраці в разі, зокрема, надходження, скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку, наділена правом видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду приписи щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Відтак, видаючи спірний припис, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та за наявності підстав, передбачених п.34 згаданого Порядку.

Постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р. затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю. Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Тобто, цей акт регулює процедуру здійснення контролю саме за дотриманням законодавства про працю, а не охорону праці.

У розглядуваному випадку йдеться про порушення, вчинене в сфері охорони праці, через що інспекційне відвідування як контрольний захід не проводиться у сфері дотримання вимог законодавства про охорону праці.

Натомість, відповідно до ст.39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони

Також під час апеляційного розгляду зясовано, що ОСОБА_8 подала заяву від імені свого сина на підставі нотаріально посвідченої довіреності № 714 від 19.04.2018р., якою була уповноважена ОСОБА_9 представляти його інтереси (а.с.119 і на звороті).

В частині доводів позивача про те, що в розглядуваному випадку підприємство було позбавлено обовязку проводити розслідування нещасного випадку через виконанням потерпілим умов цивільно-правового договору і не перебування з позивачем в трудових відносинах колегія суддів враховує, що в межах цієї справи не підлягає встановленню обставина, чи має цивільно-правова угода - договір підряду № 245 від 04.07.2016р. ознаки трудового договору; оскаржуваний припис не містить жодних висновків контролюючого органу щодо наявності таких ознак.

Також спірний припис за своїм змістом не має зобов'язального характеру, оскільки ним лише запропоновано провести розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

Таким чином, позивач на виконання припису був зобов'язаний провести розслідування та визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

Стосовно форми спірного припису колегія суддів враховує, що форма припису затверджена постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011p.. У зв'язку з проведеною реорганізацією, ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл. є правонаступником територіального органу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що стверджується постановою КМ України № 100 від 11.02.2015р.

За таких обставин недолік припису, на який вказує позивач, не впливає на правильність вказаного припису за його змістом.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 26.06.2018р. у справі № 564/1048/18 позов ОСОБА_10 до Першого заступника начальника ОСОБА_4 Держпраці у Рівненській обл. ОСОБА_5 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018р. задоволено; постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018р. скасовано, провадження у справі закрито (а.с.24, 61-62).

При цьому, скасування судом постанови по справі про адміністративне правопорушення відбулося не по суті, а у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, вказане рішення суду не можна вважати преюдиційним, оскільки воно не містить опису встановлених обставин по суті спору, що розглядається в межах даної адміністративної справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем у повній мірі доведено правомірність оскаржуваного припису, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував наявність правових підстав для скерування на адресу позивача спірного припису, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, через що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_7 «Костопільський фанерний завод».

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Костопільський фанерний завод» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018р. в адміністративній справі № 817/1367/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Костопільський фанерний завод».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_11
судді ОСОБА_12
ОСОБА_13
Дата складення повного судового рішення: 19.12.2018р.