Справа № 703/3875/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/3875/18 Суддя (судді) першої інстанції: Пасацька Л. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Губської О. А., Парінова А. Б. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2018 року (місце ухвалення: місто Сміла, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: 20 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Яковенко Оксани Віталіївни про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Яковенко О. В. про скасування постанови від 16.10.2018 № 437-ДК/0584По/08/01/-18, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 531 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що справу про адмінправопорушення було розглянуто особою, що не має повноважень розглядати дану справу. Так справу розглянуто старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель. Натомість, згідно п. 51 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМ України від 14.01.2015 р. № 15 (далі - Положення № 15), керівники територіальних органів Держгеокадастру є головними державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Автономній Республіці Крим, області, мм. Києві та Севастополі, районі, а їх перші заступники та заступники - відповідно першими заступниками та заступниками головних державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Автономній Республіці Крим, області, мм. Києві та Севастополі, районі. Головні та провідні спеціалісти, які безпосередньо здійснюють державний нагляд (контроль), є одночасно державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Також апелянт зазначає, що згідно наказу на проведення перевірки від 19.09.2018 р. № 437 ДК перевірці підлягали земельні ділянки в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області. Натомість, перевірка проведена щодо земельних ділянок, розташованих в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Крім того, апелянт вказує на порушення відповідачем Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877), оскільки перевірка здійснена щодо нього не як щодо суб'єкта господарської діяльності та порушено термін початку перевірки, повноту дій щодо повідомлення про перевірку, надання направлення тощо.

Апелянт вважає, що оскільки перевірка була проведена стосовно 12 земельних ділянок з окремими кадастровими номерами, постанови про притягнення до відповідальності повинні складатися щодо кожної індивідуально визначеної земельної ділянки.

Апелянт вважає, що існування волевиявлення місцевої державної адміністрації на передачу в оренду позивачу земельних ділянок, хоч і за умови відсутності реєстрації договорів оренди та закінчення строку їх дії, не підпадає під ознаки самовільного їх зайняття, що зумовлює відсутність складу правопорушення.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази існування самовільно зайнятої, на думку відповідача, площі земельних ділянок.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача, зареєстрований 11.12.2018 р. за вх. № 7658, у якому зазначено, що у відповідності до чинного законодавства перевірці підлягають не суб'єкти користування земельними ділянками, а об'єкти такого користування; земельні ділянки з індивідуально визначеними кадастровими номерами є тими самим, що були предметом договору оренди від 20.10.2012 р.; Київським апеляційним господарським судом 13.06.2017 р. (справа № 925/1507/17) встановлено, що договір від 02.10.2012 р. зареєстрований не був і що у його сторін права та обов'язки не виникли; факт використання вказаних земельних ділянок позивачем жодного разу не заперечувався, а доказами на це є сплата ним орендної плати; посилання апелянта на порушення вимог Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» є надуманими, оскільки види робіт із землеустрою проводяться з метою складання документації із землеустрою, а спірні земельні ділянки є виділеними в натурі.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.12.2018 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2012 р. Смілянська районна державна адміністрація та ФОП - ОСОБА_3 уклали договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського р-ну Черкаської області, загальною площею 22,2559 га, у тому числі ріллі 22,2559 га, кадастровий номер НОМЕР_2

Договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору оренди землі орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за календарний місяць до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендар зобов'язаний після закінчення дії договору оренди землі на наступний день, повернути орендовані земельні ділянки орендодавцеві в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (а. с. 32-37).

Згідно п. 19 цього договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 30.07.2018 р. вбачається, що право оренди земельної ділянки за ОСОБА_3 від 02.10.2012 р. було зареєстровано 17.04.2018 р., тобто після закінчення строку його дії, і припинено 26.07.2018 р. на підставі листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 25.07.2018 р. згідно рішення суду у справі № 925/1507/17.

В листопаді 2017 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про визнання поновленим укладеного 02.10.2012 р. між ФОП ОСОБА_3 і Смілянською районною державною адміністрацією договору оренди землі щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 22,2559 га., розташованою в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, рішенням якого, від 22.01.2018 р. (справа № 925/1507/17) у задоволенні позовних вимог відмовлено, та 13.06.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення (а. с. 40-58).

Згідно з довідкою, виданою Ташлицькою сільською радою Смілянського району, Черкаської області від 25.10.2018 року № НОМЕР_1 ОСОБА_3 за користуванням земельною ділянкою площею 22,25 га. в адміністративних межах Ташлицької сільської ради за 2017 рік станом на 01.01.2018 р. сплачено 33120 грн., за 2018 рік станом на 01.10.20118 рік сплачено 24660 грн., сплата проводиться щомісячно, без затримки, що також підтверджується чеками. (а. с. 27-29).

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі та в силу положень ч. 1 ст. 78 КАС України не досліджуються судом апеляційної інстанції.

В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 була розподілена на підставі технічної документації щодо поділу та утворено земельні ділянки з кадастровими номерами від НОМЕР_4 до НОМЕР_5, що також визнається сторонами по справі та дослідженню не підлягає.

Згідно з річним планом здійснення державного нагляду (контролю) Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на 2018 рік, затвердженого наказом № 43 від 07.03.2018 р., ОСОБА_3 включений до суб'єктів господарської діяльності, пов'язаних з використанням та охороною земель з незначним типом ризику (а. с. 30-31).

На підставі наказу № 437ДК від 19.09.2018 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» доручено державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Присяжнюк Л. В. у строк з 19.09.2018 р. по 02.10.2018 р. здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району (а. с. 25-26).

За результатами проведеної перевірки встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району з кадастровими номерами НОМЕР_6 - НОМЕР_5, загальною площею 22,2621 га., використовуються для вирощування товарної сільськогосподарської продукції без правовстановлюючих документів, самовільно засаджені кукурудзою, за що передбачена відповідальність за ст. 531 КУпАП та про що складено відповідний акт (а. с. 14).

Також згідно з актом обстеження земельної ділянки від 02.10.2018 р. № 437-ДК/412/АО/10/01/-18, складеного без підписів осіб, що брали участь в обстеженні даної ділянки та свідків, при проведенні обстеження вищевказаних земельних ділянок на підставі наказу № 437-ДК встановлено, що вона використовується гр. ОСОБА_3 для вирощування товарної сільськогосподарської продукції без оформлення правовстановлюючих документів і самовільно засіяна кукурудзою (а. с. 15-16).

02.10.2018 р. державним інспектором Присяжнюк Л. В. складено припис № 437-ДК/0595Пр/03/01/-1 про усунення виявлених порушень у 30-денний термін шляхом приведення земельних ділянок у придатний для використання стан (а. с. 22-23).

16.10.2018 р. старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Яковенко О. В. винесено постанову № 437-ДК/00584По/08/01/-18 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 531 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 2421 КУпАП Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Відтак доводи апелянта в частині складення оскаржуваної постанови неуповноваженою особою є необґрунтованими.

Також апелянт зазначає, що згідно наказу на проведення перевірки від 19.09.2018 р. № 437 ДК перевірці підлягали земельні ділянки в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області. Натомість, перевірка проведена щодо земельних ділянок, розташованих в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Колегія суддів не вбачає невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи в цій частині, оскільки у наказі № 437 ДК не зазначено, що перевірка повинна бути проведена виключно в межах населеного пункту.

Крім того, апелянт вказує на порушення відповідачем Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877), оскільки перевірка здійснена щодо нього не як щодо суб'єкта господарської діяльності та порушено термін початку перевірки, повноту дій щодо повідомлення про перевірку, надання направлення тощо.

З даного приводу судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідності до наказу від 19.09.2018 р. № 437 ДК проведення перевірки призначено на підставі інформації начальника міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 27.08.2018 р. № 503/0/3-18.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, в тому числі, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Апелянт вважає, що оскільки перевірка була проведена стосовно 12 земельних ділянок з окремими кадастровими номерами, постанови про притягнення до відповідальності повинні складатися щодо кожної індивідуально визначеної земельної ділянки.

Натомість, колегія суддів не вбачає підстав для такого висновку, оскільки самовільне зайняття позивачем одніє земельної ділянки чи кількох на склад правопорушення, визначений ст. 531 КУпАП, не впливає. В свою чергу, за умови відсутності імперативних вимог законодавства в цій частині суд апеляційної інстанції не вважає за потрібне надавати оцінку обставинам, що не впливають на результат вирішення справи, однак можуть призвести до погіршення становища позивача.

Щодо доводів апелянта про існування волевиявлення місцевої державної адміністрації на передачу в оренду позивачу земельних ділянок, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутність реєстрації договору оренди земельної ділянки надає підстави вважати, що позивач використовує вказані земельні ділянки без правовстановлюючих документів.

Доводи апелянта про відсутність доказів самовільно зайнятої площі земельних ділянок спростовуються матеріалами справи та, власне, обґрунтуваннями апеляційної скарги, в якій апелянт зазначає, що ним у відповідності до договору оренди землі своєчасно та в повному обсязі сплачується орендна плата.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Частиною третьою статті 272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 272, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Яковенко Оксани Віталіївни про скасування рішення суб'єкта владних повноважень залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 20.12.2018 р.)