Справа № 207/410/16-а (2-а/207/19/16)
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року

Київ

справа №207/410/16-а (2-а/207/19/16)

адміністративне провадження №К/9901/17935/18, К/9901/1793/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В. розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (у складі колегії суддів: Чумака С. Ю., Гімона М.М. Юрко І.В.),

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування позивачу при розрахунку розміру пенсії, починаючи з 21.06.2011, у складі заробітної плати 20% винагороди за вислугу років, з якої справлявся збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям;

- скасувати рішення відповідача про призначення пенсії, починаючи з 21.06.2011, в частині неврахування позивачу при розрахунку розміру пенсії у складі заробітної плати 20% винагороди за вислугу років, з якої справляється збір на обов'язкове державне страхування, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям, починаючи з 21.06.2011;

- зобов'язати відповідача врахувати при розрахунку розміру пенсії, починаючи з 21.06.2011, у складі заробітної плати 20 % винагороди за вислугу років, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям відповідно до заявлених довідок ДФС в Дніпропетровській області від 11.01.2016 № 11-5 та від 11.01.2016 № 11-6, залишивши без змін відсоток розрахунку пенсії, а саме 84 % від сум заробітної плати позивача, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи з приписів ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що вона з 21 червня 2011 року отримує пенсію, як державний службовець. При призначенні пенсії, їй було зменшено розмір заробітної плати на 20 % винагороди за вислугу років, з якої справлявся збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Також не були враховані інші виплати, які входили до структури заробітної плати та з яких справлялися страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористані відпустки, індексація заробітної плати, грошова винагорода державним службовцям.

ОСОБА_2, 27.01.2016 звернулась до УПФ України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії та додатково надала копії довідок про складові її заробітної плати. Листом від 10.02.2016 № 5/Н/02-07 УПФ України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області їй відмовлено в перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що надані довідки про заробітну плату Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області не відповідають встановленій законодавством формі, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористані відпустки, індексація заробітної плати, грошова винагорода державним службовцям не є винагородою за працю, а надбавка державним службовцям в її випадку складає тільки 20 %.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними дії Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_2 з 27 січня 2016 року. Зобов'язано Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 84 % від суми її заробітної плати з урахуванням всіх виплат, на які нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідок Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 11.01.2016 № 11-5 та від 27 січня 2016 року № 11-6. Позовні вимоги за період з 21.06.2011 по 18.08.2015 залишено без розгляду. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Задовольняючи частково позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки за вислугу років, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Однак, позовні вимоги за період з 21.06.2011 по 18.08.2015 залишив без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений положеннями статті 99 КАС України. У задоволенні позовних вимог за період з 19.08.2015 по 26.01.2016 відмовив, оскільки в цей період у відповідача не було підстав для перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що позивач, із заявою про перерахунок пенсії та відповідними довідками, звернулась до відповідача лише 27.01.2016.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року ОСОБА_2 та Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, звернулися із касаційними скаргами, у яких просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення. Зокрема, позивач ОСОБА_2 просить задовольнити позов повністю, а Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування касаційної скарги, позивач ОСОБА_2 покликається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення статті 99 КАС України, оскільки жодного пропущення строку звернення до суду нею допущено не було. У здійсненні перерахунку пенсії листом відповідача їй було відмовлено 10.02.2016, а 19.02.2016 вона звернулась з адміністративним позовом до суду.

В обґрунтування касаційної скарги, скаржник Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області вказує на те, що діючим законодавством не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 05.11.1991 № 3723-ХІІ. Оскільки на момент звернення позивача до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії, набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ, яким і врегульовуються спірні правовідносини.

Касаційна скарга позивача ОСОБА_2 подана 22 березня 2017 року, а касаційна скарга Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області 10.04.2017.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 207/410/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

Згідно з пунктом 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Верховний Суд ухвалою від 08 червня 2018 року прийняв до провадження адміністративну справу № 207/410/16-а та призначив її до розгляду ухвалою від 13 грудня 2018 року в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 14 грудня 2018 року.

Позивач ОСОБА_2 подала заперечення на касаційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, зазначає що така є необґрунтованою, а тому в її задоволенні просить відмовити.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.06.2011. Загальний стаж державної служби складає 14 років.

ОСОБА_2 27.01.2016 звернулась до відповідача із письмовою заявою, щодо перерахунку пенсії із урахуванням виплат, які входили до структури заробітної плати та з яких справлялися страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: допомоги на оздоровлення, матеріальна допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсація за невикористані відпустки, грошова винагорода державним службовцям. Одночасно подала пенсійному органу довідки ДФС в Дніпропетровській області від 11.01.2016 № 11-5 про складові заробітної плати станом на 20.06.2011, копію довідки від 11.01.2016 № 11-6 про складові заробітної плати за період з 01.06.2006 до 31.05.2011.

Листом відповідача від 10.02.2016 № 5/Н/02/07, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на статтю 33 Закону України «Про державну службу», оскільки зазначені вище виплати не входять до складу заробітної плати.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року відповідає не повністю, а вимоги касаційних скарг є частково обґрунтованими з огляду на наступне.

У статті 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (у редакції, чинній на час призначення пенсії) (далі - Закон № 3723-ХІІ) визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини другої статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначення пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У Законі України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З аналізу наведених норм права слідує, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, який, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п.п. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за № 114/8713.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексація, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно вказаної норми Закону позивачу призначено пенсію в розмірі 84% від суми її заробітної плати, оскільки як зазначалось вище, її стаж державної служби склав 14 років.

За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки за вислугу років, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених виплат є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № К/9901/2890/18 (495/6612/16-а).

Щодо порушення позивачем строку звернення до суду, то судом апеляційної інстанції правильно застосовано встановлений статтею 99 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом та позовні вимоги щодо перерахунку пенсії за період з 21.06.2011 по 18.08.2015 залишено без розгляду.

Також, слід зазначити, що Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 передбачено, що днем звернення, зокрема за перерахунком пенсії, вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Оскільки, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії 27.01.2016 та подала для цього довідки з всіма складовими її заробітної плати, а тому саме з цієї дати у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок та виплату їй пенсії.

Отже, у задоволенні позовних вимог за період з 19.08.2015 по 26.01.2016 позивачу необхідно відмовити, оскільки за цей період у відповідача не було правових підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2

Касаційна скарга ОСОБА_2, щодо застосування судом апеляційної інстанції строку звернення до суду, не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу, що суд апеляційної інстанції, зобов'язуючи відповідача здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 84% від суми її заробітної плати з урахуванням всіх виплат, на які нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідок Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 11.01.2016 № 11-5 та № 11-6 з 27 січня 2016 року, не врахував того, що в останню з довідок включена і грошова компенсація за невикористані дні відпустки.

Однак, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час, тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків і має компенсаційний характер, пов'язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Аналогічна позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 216/1666/17, від 31 серпня 2018 року у справі № 720/770/17, у якій суд зазначив, що грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців, з якої обраховується пенсія.

Покликання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у касаційній скарзі на те, що діючим законодавством не визначено права і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язків пенсійного органу щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ, і те що цей Закон на спірні правовідносини не поширюється, оскільки на момент звернення позивача про перерахунок пенсії набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ, суд касаційної інстанції не приймає до уваги. Оскільки, з заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_2 звернулась до пенсійного органу 27.01.2016, тобто в момент дії саме Закону № 3723-ХІІ, яким і було передбачено призначення та перерахунок пенсії, обчисленої із заробітку з врахуванням таких складових, як надбавка за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати.

Розглядаючи цю справу в касаційному порядку Суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами стаття 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Крім того, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним; вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; надавати перевагу одних доказів над іншими; збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази; приймати та розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції; допускати зміну предмета або підстав позову.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_2 без задоволення та необхідність часткового задоволення касаційної скарги Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, змінивши постанову суду апеляційної інстанції в частині виплат, які враховуються при обчисленні розміру пенсії.

З огляду на викладене, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ксаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року змінити.

Викласти абзац 5 резолютивної частини постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у наступній редакції: «Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 84 % від заробітної плати 20% винагороди за вислугу років, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям відповідно до заявлених довідок ДФС в Дніпропетровській області від 11.01.2016 № 11-5 та від 11.01.2016 № 11-6, починаючи з 27 січня 2016 року».

В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко