Справа № 452/2389/17
Суддя: Карнасевич Г. І.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2389/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" грудня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Карнасевич Г.І.,

секретар Страхоцька Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною.Вимоги мотивує тим, що 05.03.2016 року вона знаходилася на території ОСОБА_4. До неї підійшов невідомий чоловік і запропонував перевезти через митницю роздрібний товар, за що обіцяв заплатити 50 грн. Про жоден автомобіль розмови не було.

12 серпня 2017 року вона перетинала кордон в зоні митного контролю МАПП «Рава- Руська» Львівської митниці ДФС з ОСОБА_4 до України. Саме тоді довідалась, що за нею рахується автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер WKZ44AC, VIN - W0L000087R7589469, який вона нібито ввезла на митну територію України у митному режимі «Транзит» смугою руху зелений коридор через п/п «Шегині- Медика» Львівської митниці ДФС. Про внесення її даних в реєстраційні документи їй нічого не відомо. Водію даного автомобіля, який перетинав із нею кордон 05 березня 2016 року,вона не надавала жодних своїх документів для оформлення транспортного засобу, свого особистого підпису не ставила також на жодних документах. Перетинала кордон в даному автомобілі виключно як пасажир. Вонає інвалідом третьої групи. Прав водія у неї ніколи не було, водити автомобіль взагалі не вміє. Все це вона пояснювала працівникам митниці.

Крім того,вона оскаржила протокол про порушення митних правил начальнику Львівської митниці ДФС. В. о. заступника начальника Львівської митниці ДФС

ОСОБА_3 безпричинно не взяв її письмові доводи до уваги, хоч вони відображені в постанові у справі про порушення митних правил.

Крім цього, 22 серпня 2017 року вона звернулася із заявою про злочин в правоохоронні органи по даному факту.

Протягом 2016-2017 року вона неодноразово перетинала кордон, але жодних претензій з приводу автомобіля до неї не було. А тому заперечує і строки накладення на неї штрафу.

Просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову у справі про порушення митних правил.

В судовому засідання позивач та його представник, позов підтримали повністю просили йогозадовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що 05.03.2016 через митний пост «Шегині - Медика» Львівської митниці ДФС каналом, позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор»), ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер WKZ44AC, VIN - W0L000087R7589469, який станом на 12.08.2017 року з митної території України не вивозився, в інший режим не поміщався. Стягнення митницею накладено в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 470 МК України, будь-яких документів, які б могли підтвердити наявність обставин, що помякшують відповідальність при розгляді справи митницею позивачем не подавалось. Так як постанову про накладення стягнення винесено правомірно, просить в позові відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Третя особа в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши представлені докази, зясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 від 04вересня 2018 року у справі про порушення митних правил №4081/20900/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на неї стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Справи про порушення митних правил, передбачені ст.470 МК України, розглядаються митними органами, що передбачено ч.1 ст.522 МК України.

Оскаржуваною постановою встановлено, що 12.08.2018 року близько 11 год. 40 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» в'їхав автомобіль марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1, у якому в якості пасажира поверталася з приватної поїздки з ОСОБА_4 до України ОСОБА_1.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор»

спрацювала АСАУР, згідно інформації якої 05.03.2016 року ОСОБА_1 ввезла транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/п «Шегині Медика» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер WKZ44AC (постійно зареєстрований у РП), VIN: W0L000087R7589469, у митному режимі «транзит».

Об'єктивною стороною порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України є, зокрема, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмового зобов'язання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

У судовому засіданні позивачка вказала, що 05.03.2016 року вона не була за кермом автомобіля марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер WKZ44AC, а перетинала на ньому кордон України у якості пасажира.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, що свідчили б про обставини, повідомлені ОСОБА_1

Статтями 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно норм п.57 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

У відповідності до ст.95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк їх транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Згідно із нормами 4.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 6-9, 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя