Справа № 826/16744/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участі представників учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_3,

від відповідача - не з'явились,

від третьої особи ТОВ "Кей-Колект" - Магалова Д.Г.,

від третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_3,

від третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6 - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у місті Києві Донського Ярослава Сергійовича, треті особи, які не заявляють самотійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у місті Києві Донського Ярослава Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39726731 від 16.02.2018, прийняте Державним реєстратором Донським Ярославом Сергійовичем, філія Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у місті Київ, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект";

- зобов'язати Державного реєстратора Донського Я.С., філія Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у місті Київ скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №24881823 за ТОВ "Кей-Колект" на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України, так як позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звернулась до суду з вимогою, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39726731 від 16.02.2018, прийняте Державним реєстратором Донським Ярославом Сергійовичем, філія Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у місті Київ, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект".

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди та виникненням права власності у іпотекодержателя, а тому спір має розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України).

За наведених обставин, Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про виконання умов цивільно-правових угод та про зміну права власності на об'єкт нерухомого майна. При цьому, суд встановив, що позовні вимоги в даній справі стосуються захисту приватного інтересу позивача (позивач стверджує, що він протиправно позбавлений права власності) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, тобто спір пов'язаний з реалізацією цивільних інтересів позивача.

Проаналізувавши вказані норми, в контексті викладених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання, пов'язані з реєстрацією права власності є похідними від вимог у приватно-правовому спорі, а тому спір, що розглядається адміністративним судом у даній справі, не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з доданої до позовної заяви інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.02.2018, підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, є Договір про відступлення права вимоги від 12.12.2011 № 5207-5208 та Договір факторингу від 12.12.2011 №1.

У свою чергу, судом першої інстанції було також встановлено, що у провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувають справи:

- №758/12091/16-ц за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, треті особи - Публічне акціонерне товариства "УкрСиббанк" (ПАТ "УкрСиббанк"), ТОВ "Кей-Колект", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання припинити заборону відчуження нерухомого майна;

- №758/9972/17 за позовом ОСОБА_7 до ТОВ "Кей-Колект", ПАТ "УкрСиббанк", треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

При цьому, доводи апелянта про те, що у вказаних справах на поточний момент відсутній предмет спору не приймаються судом до уваги, оскільки докази того, що провадження по цим справам закрито або позовні заяви у цих справах залишені без розгляду позивачем не надані.

Посилання позивача на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.11.2017, яке набрало законної сили, у справі №758/11642/16-ц визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича (Щелков Д.М.) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2016, індексний номер: 29400094, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект"; зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №14305812 за ТОВ "Кей-Колект" на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №14305836, внесений ним на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29400094 від 25.04.2016 - не приймаються судом до уваги оскільки, предметом спору у даній справі є зовсім інше рішення державного реєстратора.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про виконання умов цивільно-правових угод та про зміну права власності на об'єкт нерухомого майна.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини, від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у ст. 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Ц?г;…&?к; фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 802/1792/17-а.

Відповідно до ст. 19 Цивільно-процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Крім того, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15.

Як розтлумачив Верховний Суд України у своїй постанові від 24.01.2017 у справі № 815/6165/14, позов, предметом якого є реєстраційні дії, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією прав власності на будівлю, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий же правовий висновок щодо визначення юрисдикції адміністративних судів викладено в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 11 квітня 2017 року у справі № 808/2298/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 817/1048 від 04 квітня 2018 року, постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі № 810/1726/17.

Виходячи з того, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад цього спору, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначені обставини, вбачається, що приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ЦПК України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: О.А. Губська

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2018 року