Справа № 811/1285/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 811/1285/18

головуючий суддя І інстанції Сагун А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді (доповідача) Іванова С.М. ,
суддів: Коршуна А.О., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року у справі № 811/1285/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №15/К-100 від 06 квітня 2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області «Про відмову в перерахунку пенсії»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №15/К-100 від 06 квітня 2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, згідно частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач приймала участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 постанови Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року на останню не поширюються.

Комлєва- ОСОБА_2 направила на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , проходила дійсну військову службу в період з 10.07.1985 по 28.07.1987.

У період з 26.07.1986 по 25.08.1986 позивач приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Починаючи з 16.05.1991 року позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

25.03.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії, обчисленої в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.04.2018 року № 15/К-100 в задоволенні заяви позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що оскільки участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС позивач приймала в період з 26.07.1986 року по 23.08.1986 року, тобто в період служби, яка не являється дійсною строковою службою, підстави для обчислення пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року - відсутні.

Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, під час проходження дійсної військової служби, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Приписами абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок нього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х (Кв: 100% ), де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під чає обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Зп(міп) х 5/3с1, де Зп (мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналізуючи вказані норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи позов, лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Вказані правові висновки також відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 08.05.2018 року по справі № 820/1148/18.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що положення п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, лише деталізують порядок розрахунку пенсій, призначеним особам на підставі абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач у період 10.07.1985 по 28.07.1987 року проходила дійсну військову службу.

В свою чергу, як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_2 , рядова ОСОБА_3 з 26.07.1986 року по 23.08.1986 року виконувала функціональні обов`язки у складі оперативної групи Міністерства оборони СРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності з наказом Міністра оборони СРСР № 147 від 12.07.1986 року.

Вказана обставина також підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 04.01.1994 року № 1.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що у період участі позивача в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, вона проходила військову службу у військовому званні рядового.

Так, у період військової служби позивача діяв Закон СРСР від 12.10.1967 року N 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок».

Згідно ст. 3 Закону СРСР № 1950-VII, в редакції указу Президіуму Верховної Ради СРСР від 18.03.1985 року № 2053-XI , жінки громадяни СРСР у віці від 19 до 40 років, які мають медичну чи іншу спеціальну підготовку, можуть бути взяті в мирний час на військовий облік, залучені на навчальні збори, а також прийняті у добровільному порядку на дійсну військову службу.

Відповідно до ст. 5, 6 Закону СРСР № 1950-VII, військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР.

За приписами ст. 8 Закону, військовослужбовці та військовозобов`язані підрозділяються на солдат, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів та офіцерський склад.

Солдати, матроси, сержанти та старшини, які проходять дійсну військову службу в межах строків, встановлених даним Законом, вважаються такими, що перебувають на дійсній строковій службі, а особи що проходять дійсну військову служби зверх встановлених законом строків перебуваючими на дійсній надстроковій службі.

Відповідно до ст. 16 Закону СРСР № 1950-VII, в редакції указу Президіуму Верховної Ради СРСР від 18.03.1985 року № 2053-XI, на жінок, прийнятих в добровільному порядку на дійсну військову службу в якості солдат, матросів, сержантів та старшин, розповсюджуються права та обов`язки, які витікають із умов дійсної військової служби, встановлених для військовослужбовців надстрокової служби. Вони та їх сім`ї користуються правами, пільгами та привілеями, передбаченими діючим законодавством для військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей.

Тобто, для солдат, матросів, сержантів та старшин дійсна військова служба поділялась на дійсну строкову службу та дійсну понадстрокову службу, відмінність яких полягала в строках проходження служби та належних військовослужбовцям прав та обов`язків.

При цьому, для жінок, які були прийняті в добровільному порядку на дійсну військову службу в якості солдат, матросів, сержантів та старшин було окремо передбачено, що на них розповсюджуються права та обов`язки, які витікають із умов дійсної військової служби, встановлених для військовослужбовців надстрокової служби.

Отже, з вказаного вбачається, що позивач, у період з 26.07.1986 року по 23.08.1986 року, приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовослужбовець дійсної надстрокової служби, а не військовослужбовець дійсної строкової служби, у зв`язку з чим, підстави для застосування приписів абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обрахунку її пенсії -відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко