Справа № 568/101/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3627/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Запотічного І.І.,

судді Сапіги В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року у справі № 568/101/18 (головуючий суддя Панчук М.В., м.Радивилів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №6075/20900/17 винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС- начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 16 січня 2018 року, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року у справі № 568/101/18 позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Львівської митниці ДФС №6075/20900/17 від 16 січня 2018 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною другою ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, суб'єкт владних повноважень зазначає, що висновки суду першої інстанції фактично не відповідають обставинам справи. Так, митний орган зазначає, що 02 грудня 2017 року позивач прибув в зону митного контролю м/п «Краковець», проте, згідно митної декларації від 13 листопада 2017 дата поставки вантажу в пункт призначення була встановлена 23 листопада 2017 року. На момент перетину кордону будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було. Тому, відповідач вважає, що судом першої інстанції невірно надано оцінку обставинам справи, а відтак прийнято незаконне рішення

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з'явились. Відповідно до норми ст.205 цього Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 цього ж Кодексу не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення визнати нечинним з огляду на наступні обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, 02 грудня 2017 року близько 18 год. 22 хв. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку «виїзд з України» прибув транспортний засіб з р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, водія ФОП ОСОБА_3, який здійснював перевезення товару «Свинцеві стартерні акумуляторні батареї, залиті рідким електролітом», загальною вагою 21 703,8 кг на адресу - MEGATEX AUTO Sp. Z.o.o., 40 Warszawska Street, office 2A, 40-008 Katowice, Польща, за ЕК МД №UA700110/2017/104558 від 13.11.2017 р.

В ході митного контролю було встановлено, що контрольною датою доставки товару до митниці призначення, який переміщуються згідно вказаної вище ЕК МД є 23 листопада 2017 року. Станом на 02 грудня 2017 року товар, який переміщується згідно ЕК МД № UA700110/2017/104558 від 13 листопада 2017 року, в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС доставлено не було.

16 січня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 винесено постанову в справі про порушення митних правил № 6075/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 3400 гривень.

У постанові зазначається, що позивач перевищив встановлений ст. 95 Митним кодексом України строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, а також документів на ці товари, транспортні засоби, терміном більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, оскільки митна декларація ЕК МД №UA700110/2017/104558 була оформлена 13 листопада 2017 року. Відповідно до інформації, наявної в електронній базі, вищевказаний вантаж переміщувався у митному режимі «транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні і мав бути доставлений в термін до 23 листопада 2017 року, однак товар фактично доставлено у зону митного контролю митниці лише 02 грудня 2017 року. Також зазначається, що позивач не звертався до найближчого органу доходів і зборів щодо обставин аварії чи непереборної сили, у зв'язку з якими порушені ці строки. Проте, зазначено, що ФОП ОСОБА_3 звертався до Львівської митниці у зв'язку з відсутністю польських дозволів

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що прострочення доставки вантажу позивачем було зумовлене непереборною силою, а тому оскаржена постанова митного органу від 16 січня 2018 року необґрунтованою, прийнятою без урахування всіх обставин справи, що мають значення для її прийняття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 статті 469, статтею 470, ч.3 статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Тобто Митний кодекс України не ставить питання про звільнення від відповідальності за порушення ст.470 Митного кодексу України в залежність від інформування про наявність обставин непереборної сили найближчий митний орган.

Відповідно до ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлюється такий строк транзитного перевезення: 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). При цьому до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

Тобто до строку транзитного перевезення не включається час дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ст.495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта;іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.3. «Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку», затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2004 року № 757, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2004 року за № 1075/9674, перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом територією іноземних держав або транзитом через їхні території здійснюється автомобільними перевізниками згідно з вимогами міжнародних договорів України та на підставі належним чином оформлених відповідних дозволів, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 1.4. вказаного «Порядку» передбачено, що перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом між пунктами, розташованими на території іноземної держави, заборонено, якщо на це не отримано відповідного дозволу компетентного органу іноземної держави згідно з вимогами міжнародних договорів України.

Відповідно до п.3.2. «Порядку», дозволи для перевезення вантажів оформлюються і видаються водію автомобільного транспортного засобу (автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі) (далі - уповноважена особа) на підставі усного звернення або письмової заяви, в якій зазначаються найменування (прізвище, ім'я, по батькові) автомобільного перевізника та його місцезнаходження (місце проживання), відомості щодо автомобільних транспортних засобів (реєстраційні номери, вантажопідйомність, повна маса), маршруту руху із зазначенням країн відправлення та призначення, а також країн прямування автомобільного транспортного засобу, вантажу (вага, загальна кількість), видів дозволів, які бажає отримати автомобільний перевізник, та пункт видачі дозволів. При цьому для оформлення та видачі дозволу уповноважена особа при усному зверненні та поданні письмової заяви пред'являє документ, що посвідчує особу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документи на вантаж, за винятком здійснення порожньої подачі транспортного засобу на завантаження до країни відправлення, сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Таким чином, для отримання дозволу на перевезення у випадку переміщення експортного вантажу перевізник згідно вимог чинного законодавства зобов'язаний спочатку завантажитись і лише згодом звертатись із відповідною заявою за видачею дозвільного документа.

Пункти видачі дозволів припинили видачу для українських перевізників дозволів на перевезення вантажів територією Польщі з 17 листопада 2017 року.

22 листопада 2017 року до митниці звернувся ФОП ОСОБА_3 та повідомив про обставини непереборної сили, а саме: відсутність дозволів на перевезення вантажів територією Польщі.

Окрім того, позивачем проводився ремонт транспортного засобу, що підтверджується наступними документами: довідкою ТОВ «РЕНАМКС» № 49/05/03 від 01 грудня 2017 року; нарядом від 18 листопада 2017 року; видатковою накладною №1 від 24 листопада 2017 року; рахунком № 39 від 24 листопада 2017 року; видатковою накладною № FTМ00113785/17 від 28 листопада 2017 року; актом прийму-передачі товару № FТМ00113785/17 від 28 листопада 2017 року; рахунком-фактурою 000299628/17 від 28 листопада 2017 року ; рахунком на оплату №9 від 01 грудня 2017 року; актом виконаних робіт № РН-00001747 від 01 листопада 2017 року.

18 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року. автомобіль ВК 7647ВХ / ВК 0784 ХХ знаходився на СТО «РЕНАМАКС» у м. Рівне, у зв'язку з ремонтом пневмосистеми транспортного засобу. 01 грудня .2017 року було завершено ремонт транспортного засобу. 02 грудня 2017 року позивачем отримано дозвіл для подальшого перевезення вантажу транспортним засобом до Польщі.

21 грудня 2017 року Львівська торгово-промислова палата, в межах своєї компетенції, розглянула звернення б/н від 19.12.2017 р. Асоціації міжнародних перевізників України (АсМАПУкраїни), м. Київ, Україна, щодо наявності обставин, які привели до неможливості виконання зобов'язань перевезення експортних вантажів автомобільними перевізниками України та видала Висновок щодо обставин, які унеможливили виконання зобов'язань №19-08-5/1369 (далі Висновок ТПП).

Згідно Висновку ТПП Львівська торгово-промислова палата встановила, що особи автомобільні перевізники України, які зобов'язані здійснити транзитне перевезення експортних вантажів у визначені законодавством строки, і які доклали всіх зусиль і використали всі доступні для них можливості для належного виконання зобов'язань щодо дотримання строків транзитного перевезення вантажів, не мали змоги виконати вказані зобов'язання через обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), а саме: відсутність (завершення квоти) дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, оскільки така обставина перебуває поза їх контролем, і може вважатися як надзвичайна і невідворотна за даних умов, відповідно до законодавства України та міжнародно-правових актів з 17 листопада до 1 грудня 2017 року.

Таким чином, Львівська ТПП встановила та затвердила належним чином факт, що відсутність дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з 17 листопада 2047 року по 01 грудня 2017 року є обставиною непереборної сили.

Частиною 3 ст.14 Закону України «Про Торгово-промислові палати» від 02 грудня 1997 року (далі Закон) визначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно ч.1 ст.14-1 вказаного Закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Частиною 2 ст.14-1 цього Закону встановлено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Тобто, Торгово-промислова палата є уповноваженим в Україні органом для засвідчення наявності обставин непереборної сили

Отже, припинення пунктами видачі дозволів для українських перевізників дозволів на перевезення вантажів територією Польщі з 17 листопада 2017 року, і в період з 17 листопада 2017 року до 01 грудня 2017 року є обставиною непереборної сили

Таким чином, строк з 17 листопада 2017 року до 01 грудня 2017 року має бути виключений з розрахунку строку доставки товарів до Львівської митниці ДФС.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не був порушений десятиденний строк доставки товарів, оскільки експортна декларація оформлена 13 листопада 2017 року до 17 листопада 2017 року, тобто строк складає 3 доби, а з 18 листопада 2017 року до 01 грудня 2017 року автомобіль позивача знаходився на СТО «РЕНАМАКС» м. Рівне, у зв'язку з ремонтом пневмосистеми транспортного засобу, а з 02 грудня 2017 року позивач прибув до Львівської митниці ДФС уже з отриманим в цей день дозволом.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова Львівської митниці ДФС №6075/20900/17 винесена 16 січня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС- начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400,00 грн. - не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та вірно скасована судом першої інстанції.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_1 (35512, Рівненська область, Радивилівський район, село Теслугів, вулиця Шевченка, 108, РНОКПП НОМЕР_2), 23 листопада 2018 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №232280.

Правові підстави закриття провадження у справі визначені ст.238 КАС України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі: 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб'єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Вказана категорія спору не передбачає правонаступництва.

Відповідно до ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

За нормою частини другої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Тобто, виходячи з правового аналізу положень цієї статті передбачений випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництво, то рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним у разі ухвалення судом першої інстанції законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись статтями 229, 241,250,286, 308, 310, 313, 315,316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року у справі № 568/101/18 - визнати нечинним.

Провадження у справі №568/101/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга