Справа № 820/3678/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3678/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018, суддя Котеньов О.Г., по справі № 820/3678/18

за позовом Приватного підприємства "Фортуна Лімітед"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, скасування нарахованої пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Фортуна Лімітед", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 17.04.2018; скасувати нараховану пеню у розмірі 10 633,67 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/3678/18 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 17.04.2018 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує в повному обсязі, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу субєкта господарювання юридичної особи, перебуває на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Вказані обставини визнаються учасниками справи, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ПП Фортуна Лімітед з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, валютного законодавства за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Результати перевірки оформлені актом № 1186/20-40-14-01-08/39337075 від 02.04.2018 року (а.с. 9-39).

У вказаному акті відображені висновки контролюючого органу про вчинення позивачем порушень податкового законодавства, а саме: п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижений податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 137693,00 грн, у тому числі: за ІІІ квартал 2017 року на суму 137693,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 1186/20-40-14-01-08/39337075 від 02.04.2018 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.04.2018, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 172116,25 грн, у тому числі: за податковим зобовязанням (збільшення) на суму 137693,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 34423,25 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, слугувало відображене в акті судження про те, що позивачем завищено інші витрати операційної діяльності на суму 764961 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за ІІІ квартал 2017 року.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду першої інстанції, а також і у доводах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ст. 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України платниками податку - резидентами на прибуток приватних підприємств є: суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Приписами ст. 134 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до положень ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Контролюючий орган у акті перевірки зазначив, що позивачем занижений податок на прибуток в сумі 137693,00 грн, у тому числі: за ІІІ квартал 2017 року в сумі 137693,00 грн.

По кредиту субрахунків 70 Дохід від реалізації товарів, робіт, послуг відображено збільшення (отримання) доходу, та по дебету відповідна сума непрямих податків (акцизу, податку на додаткову вартість а також інших, передбачених законодавством) та списання у порядку закриття на рахунок 79 Фінансові результати.

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати".

Проте, відповідачем не наведено жодних обставин, які б підтверджували наявність вказаного порушення в акті перевірки, не міститься посилання на жоден документ, який був взятий до уваги при встановленні такого порушення, що є порушенням наведених вище норм законодавства.

Судом апеляційної інстанції зобовязано відповідача надати відомості, які первинні бухгалтерські та облікові документи були предметом дослідження під час проведення перевірки та які документи додатково були витребувані контролюючим органом у позивача.

Відповідачем надано до суду додаток 4 до акту перевірки Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки, з якого судом встановлено, що в ньому не відображено конкретні первинні документи, облікові дані, а зазначено лише загальну інформацію про дослідження суцільно або вибірково таких даних. Відомостей про додаткове витребування у позивача документів, а також їх ненадання підприємством на перевірку відповідач суду не надав.

За таких обставин, колегія суддів враховує, що надані позивачем документи в частині їх достатності не викликали питань у перевіряючих, будь-яких зауважень щодо форми та змісту наданих товариством документів інспекторами в акті перевірки не відображено.

Водночас, зі звіту підприємства про фінансові результати за 9 місяців 2017 року судом встановлено, що позивачем зазначено: разом доходи (код рядка 2280) - 40338018,00 грн; разом витрати (код рядка 2285) - 40181391,00 грн.

Таким чином, за формулою дохід у розмірі 40338018,00 відняти витрати у розмірі 40181391,00 = 156 627,00 грн фінансовий результат. Фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2280-2285) складає 156 627,00 грн.

Відповідно пункту 136.1. ст. 136 Податкового кодексу України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Отже, фінансовий результат у розмірі 156627,00 грн помножений на базову ставку податку на прибуток у розмірі 18%, яку позивач сплатив, а саме у розмірі 28193,00 грн.

Зазначені дані відображені у фінансовому звіті субєкта малого підприємництва, який сформований відповідно до положення (стандарту) бухгалтерського обліку та направлений позивачем до фіскального органу.

Такі самі відомості містяться у податковій декларації з податку на прибуток підприємств, яка сформована та направлена позивачем до фіскального органу.

Відповідно до додатку 9 акту перевірки (підпункти 3.1.1.5, 3.1.1.6) в розділі "За даними перевірки" графа 16 (фінансовий результат до оподаткування) вказана сума у розмірі 921588,00 грн, у графі 20 додатку 9 акту перевірки вказана сума нарахування податку на прибуток у розмірі 165886,00 грн.

Таким чином, виходячи із зазначеного висновку, дохід позивача склав 921588,00 грн та, враховуючи базову ставку податку 18%, позивач повинен сплатити податок у розмірі 165886,00 грн.

Оскільки, за висновками відповідача, позивач вже сплатив податок у розмірі 28193,00 грн, то при визначенні суми порушення від суми у розмірі 165886,00 грн відняв 28193,00 грн.

Таким чином, відповідач зробив висновок щодо заниження позивачем податку на прибуток у сумі 137693,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при встановленні відповідачем порушень підприємством податкового законодавства не вказано, на підставі яких фактів базується такий висновок, які первинні або облікові документи вказують на те, що позивачем був занижений податок на прибуток у розмірі 137693,00 грн за III квартал 2017 року.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - ОСОБА_1) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

В розумінні п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Контролюючий орган посилається на те, що відповідно до даних бухгалтерського обліку сформовано витрати у загальній сумі 39416429,87 грн, в тому числі, відповідно до даних бухгалтерських рахунків 90 Собівартість реалізації у сумі 36000387,84 грн, 92 Адміністративні витрати у сумі 210891,99 грн, 93 Витрати на збут у сумі 1663774,45 грн, 94 Інші витрати операційної діяльності сумі 1541375,59 грн.

На підставі вищенаведеного та посилаючись на Наказ Міністерства фінансів № 291 від 30.11.1999 року Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції і ро його застосування, де вказано, що облік витрат операційної діяльності підприємства, крім витрат, які відображаються на рахунках 90 Собівартість реалізації, 91 Загальновиробничі витрати, 92 Адміністративні витрати, 93 Витрати на збут ведеться на рахунку 94 Інші витрати операційної діяльності. Таким чином ПП Фортуна Лімітед порушено порядок складання фінансової звітності та допущено перекручення даних бухгалтерського обліку, а саме завищено інші витрати операційної діяльності на суму 764961,00 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за ІІІ квартал 2017 року.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів № 291 від 30.11.1999 року Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування Рахунок 94 "Інші витрати операційної діяльності" має такі субрахунки: 940 "Витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю"; 941 "Витрати на дослідження і розробки"; 942" Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти"; 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів"; 944 "Сумнівні та безнадійні борги"; 945 "Втрати від операційної курсової різниці"; 946 "Втрати від знецінення запасів"; 947 "Нестачі і втрати від псування цінностей"; 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки"; 949 "Інші витрати операційної діяльності".

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 Фінансові результати.

На субрахунку 940 "Витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю" узагальнюється інформація про витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю, зокрема витрати від первісного визнання сільськогосподарської продукції і біологічних активів та від зміни справедливої вартості біологічних активів, які визначені відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи". Підприємства, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами, у цій статті відображають витрати від зміни вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю.

На субрахунку 941 "Витрати на дослідження і розробки" ведеться облік витрат, пов'язаних з дослідженнями та розробками, що здійснює підприємство, якщо такі дослідження та розробки відповідають Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи".

На субрахунку 942 "Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти" узагальнюється інформація про витрати на купівлю-продаж іноземної валюти, зокрема від'ємна різниця між ціною кулів ті-продажу іноземної валюти та її балансовою вартістю.

На субрахунку 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів" ведеться облік собівартості реалізованих виробничих запасів (сировини, матеріалів, відходів тощо) і необоротних активів та груп вибуття, утримуваних для продажу.

На субрахунку 944 "Сумнівні та безнадійні борги" узагальнюється інформація про нарахування резерву сумнівних боргів на заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), про суму списаної безнадійної заборгованості в разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів та про суму списаної безнадійної заборгованості, щодо якої створення резерву сумнівних боргів не передбачено.

На субрахунку 945 "Витрати від операційної курсової різниці" ведеться облік втрат за активами й зобов'язаннями операційної діяльності підприємства від зміни курсу гривні до іноземної валюти.

На субрахунку 946 "Втрати від знецінення запасів" ведеться облік втрат, пов'язаних із знецінення (уцінкою) запасів, відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" і 27 "Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність".

На субрахунку 947 "Нестачі і втрати від псування цінностей" ведеться облік нестач грошових коштів та інших цінностей і втрат від псування цінностей, що виявлені в процесі заготовленні, переробки, збереження, та реалізації. Одночасно із списанням цінностей, винних у нестачі яких не встановлено, на витрати, балансова вартість списаного активу зараховуєте я на позабалансовий рахунок 07 "Списані активи".

На субрахунку 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки" ведеться облік визнаних економічних санкцій за невиконання підприємством законодавства та умов договорів.

На субрахунку 949 "Інші витрати операційної діяльності" узагальнюється інформація про такі витрати операційної діяльності, які не знайшли відображення на інших субрахунках рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності", зокрема витрати житлово-комунальних і обслуговуючих господарств, дитячих дошкільних закладів, будинків відпочинку, санаторіїв та інших закладів оздоровчого та культурного призначення, виплати за невідпрацьований час, що не підлягають накопиченню тощо. Підприємства, які є страховиками відповідно до Закону України "Про страхування", на цьому субрахунку узагальнюють інформацію про витрати страховика, зокрема відрахування у централізовані страхові резервні фонди, які утворюються для забезпечення виконання зобов'язань щодо окремих видів обов'язкового страхування, відрахування в страхові резерви, інші, ніж резерв незароблених премій, які формуються у випадках, передбачених чинним законодавством.

Рахунок 94 "Інші витрати операційної діяльності" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків: "Основні засоби"; "Інші необоротні матеріальні активи"; "Нематеріальні активи"; "Знос (амортизація) необоротних активів"; "Довгострокові біологічні активи"; "Виробничі запаси"; "Поточні біологічні активи"; "Малоцінні та швидкозношувані предмети"; "Виробництво"; "Брак у виробництві"; "Напівфабрикати"; "Готова продукція"; "Продукція сільськогосподарського виробництва"; "Товари"; "Готівка"; "Рахунки в банках"; "Інші кошти"; "Короткострокові векселі одержані"; "Розрахунки з покупцями та замовниками"; "Розрахунки з різними дебіторами"; "Резерв сумнівних боргів"; "Витрати майбутніх періодів"; "Забезпечення майбутніх витрат і платежів"; "Страхові резерви"; "Довгострокові позики"; "Довгострокові векселі видані"; "Короткострокові позики"; "Короткострокові векселі видані"; "Розрахунки з постачальниками та підрядниками"; "Розрахунки за податками й платежами"; "Розрахунки за страхуванням"; "Розрахунки за виплатами працівникам"; "Розрахунки за іншими операціями"; "Матеріальні витрати"; "Витрати на оплату праці". За кредитом з дебетом рахунків: "Фінансові результати".

Відповідач посилається на те, що позивач завищив витрати операційної діяльності на суму 764961,00 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за III квартал 2017 року, але при цьому не зазначає, з яких джерел при перевірці у рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності" утворилась сума 1541375,59 грн, хоча цифри по рахункам 90 Собівартість реалізації, 91 Загальновиробничі витрати, 92 Адміністративні витрати, 93 Витрати на збут співпадають з обліковими бухгалтерськими документами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не допущено порушень закону при складенні фінансової звітності на підставі даних бухгалтерського обліку.

При цьому, відповідачем не заперечується, що цифрові показники фінансової звітності не суперечать відомостям первинних бухгалтерських документів.

Таким чином, виявлені під час перевірки порушення позивачем податкового законодавства є такими, що не відповідають дійсності, у зв'язку з чим прийняте податкове повідомлення-рішення на підставі висновків акту перевірки від 02.04.2018 № 1186/20-40-14-01-08/39337075, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування нарахованої пені у розмірі 10633,67 грн, колегія суддів зазначає наступне.

З інтегрованої картки платника податків Приватного підприємства Фортуна лімітед з податку на прибуток за 2018 рік судом встановлено, що пеню у розмірі 10633,67 грн нараховано позивачу 12.05.2018 на підставі податкового повідомлення-рішення № 1.

Контролюючим органом 24 травня 2018 року виключено з обліку нарахування пені у розмірі 10633,67 грн у звязку з надходженням ухвали суду по справі № 820/3678/18 по оскарженню податкового повідомлення-рішення № 1 від 17.04.2018.

Враховуючи, що фактично пеню у розмірі 10633,67 грн скасовано контролюючим органом самостійно та остання не обліковується у інтегрованій картці платника податків Приватного підприємства Фортуна лімітед з податку на прибуток за 2018 рік, позовні вимоги в частині скасування нарахованої пені у розмірі 10633,67 грн необґрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню.

В цій частині рішення суду першої інстанції сторонами у справі не оскаржено, а судом не встановлено порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які в силу ч. 2 ст. 308 КАС України є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/3678/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 21.12.2018.