Справа № 766/3585/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року

Київ

справа №766/3585/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21324/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Білоуса О.В.,

суддів - Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року (головуючий суддя - Рядча Т.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року (головуючий суддя - Танасогло Т.М., судді - Бойко А.В., Яковлєв О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції, інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні старшого лейтенанта поліції Макаренка Олександра Віталійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у місті Херсоні ДПП), інспектора 3-ї роти батальйону УПП у місті Херсоні ДПП старшого лейтенанта поліції Макаренка О.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просив:

- скасувати постанову від 17 квітня 2016 року серії ПС3 № 079747 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог законодавства. Зазначає, що не керував транспортним засобом та знаходився у ньому у якості пасажира, а тому у нього відсутній обов'язок мати при собі та пред'являти реєстраційний документ та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову від 17 квітня 2016 року серії ПС3 № 079747 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за частиною першою статті 126 КУпАП;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, УПП у місті Херсоні ДПП звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник зазначив, що відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, позивач, як водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - страховий поліс) та зобов'язаний їх пред'явити на вимогу інспектора патрульної поліції. Факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується його показами та показами свідків, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, однак не були враховані судами попередніх інстанцій. При цьому, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення відповідачем не порушено. Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови є помилковими. Позивачем ж, у свою чергу, не надано жодного доказу у підтвердження протиправності дій відповідача стосовно винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Додатково скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 289 КУпАП. УПП у місті Херсоні ДПП зазначило, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки він дізнався про порушення своїх прав 17 квітня 2016 року, під час винесення оскаржуваної постанови.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Вказану справу згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2018 року передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Білоуса О.В. (суддя-доповідач), Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

Позивач скористався своїм правом та надіслав до суду заперечення на касаційну скаргу, в якому посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначив, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 17 квітня 2016 року відповідачем, стосовно позивача, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 079747, якою його визнано винним за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

У постанові зазначено, що 17 квітня 2016 року о 20 год. 30 хв. у місті Херсоні, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "RENAULT KANGOО", номерний знак "НОМЕР_1", не пред'явив реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив підпункти 2.1 (б, ґ) Правил Дорожнього Руху України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився також суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності безпідставно. Суди зазначили, що чинним законодавством не передбачено обов'язку пред'являти для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс, якщо особа не керує транспортним засобом та не перебуває у ньому, як водій. Відповідачами не доведено, що саме позивач 17 квітня 2016 року керував транспортним засобом, вказаним в оскаржуваній постанові.

Верховний Суд не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх передчасними та зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Статтею 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 160 КАС України, окремим документом викладаються ухвали з питань продовження та поновлення процесуальних строків.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскаржувана постанова серії ПС3 № 079747 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за частиною першою статті 126 КУпАП винесена 17 квітня 2016 року, проте до суду з позовом про її скасування останній звернувся лише 23 травня 2016 року.

Разом з позовною заявою, позивачем до суду подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, передбаченого статтею 289 КУпАП.

Однак, суди попередніх інстанцій, не надали оцінку вказаному клопотанню позивача про поновлення строків та не встановили поважність або неповажність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, строк в десять днів з дня винесення постанови визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Частиною другою статті 341 КАС України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) передбачено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до статті 242 КАС України суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала про поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду з адміністративними позовом судом першої інстанції не постановлялась. Мотивувальні частини оскаржуваних судових рішень не містять оцінки поважності підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Частиною другою статті 353 вказаного Кодексу передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, відповідно до частини другої статті 353 КАС України ухвалені у цій справі судові рішення судів підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 3, 242, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець