Справа № 420/6598/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6598/18
УХВАЛА
21 грудня 2018 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову адвоката ОСОБА_1 в інтересах Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Суворовський 56-56А до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації та нотаріату, третя особа: Державне підприємство Національні інформаційні системи про поновлення у державному реєстрі реєстраційних записів,-
18.12.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Суворовський 56-56А до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації та нотаріату, третя особа: Державне підприємство Національні інформаційні системи про поновлення у державному реєстрі реєстраційних записів.
Суддя після одержання позовної заяви відповідно до п. 6 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) зясовує окрім іншого, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Позовна заява подана до суду, як позивачем, та підписана адвокатом ОСОБА_1 в інтересах Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Суворовський 56-56А.
Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.
Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб'єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб'єктивних прав.
Вказана позиція послідовно застосовується Верховним Судом у звязку із змінами до Конституції України.
Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ .
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приписами ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, особа (позивач) звертається до суду з метою захистити у судовому порядку своє порушеного права або інтерес, який охороняються законом, при цьому вона повинна використовувати адекватний засіб захисту своїх прав, тобто такий засіб, який призведе до відновлення (захисту) порушеного права або інтересу.
В свою чергу суд, під час визначення предметної юрисдикції повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою ( пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року ).
Приписами ст. 4 КАСУ визначено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
З поданого адміністративного позову не вбачається, які саме права або інтереси позивача адвоката ОСОБА_1, які охороняються законом порушені.
Навпаки, в позові зазначається про порушення прав Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Суворовський 56-56А».
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».
Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 9901/22/17 та постанові від 06.06.2018 року по справі № 800/489/17.
Така ж послідовна правова позиція застосована ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду у справі №800/585/17 (Постанова від 18.09.2018р.).
«Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).
Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень цих прав на момент звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.»
З огляду на викладене, зважаючи, що порушення, про які йдеться в адміністративному позові, не стосуються (не зачіпають) індивідуально виражених прав чи інтересів ОСОБА_1, суд дійшов висновку про те, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, отже, він підлягає поверненню.
При зверненні із позовом до Одеського окружного адміністративного суду адвокат ОСОБА_1 сплатила судовий збір на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що підтверджується платіжним дорученням № 34 від 07.12.2018 р. у сумі 1 409, 60 грн.
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (п. 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).
З урахуванням наведених норм суд вважає за можливе повернути сплачений судовий збір.
Керуючись ст. 4, 5, п. 3 ч. 4 ст. 169, 256, 295, 297 КАС України, суддя,
Матеріали адміністративного позову адвоката ОСОБА_1 в інтересах Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Суворовський 56-56А» до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації та нотаріату, третя особа: Державне підприємство Національні інформаційні системи про поновлення у державному реєстрі реєстраційних записів повернути особі, яка їх подала.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.