Справа № 1240/2497/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року справа №1240/2497/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Міронової Г.М., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (повний текст складено 16 жовтня 2018 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 1240/2497/18 (суддя І інстанції - Борзаниця С.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач, ГУПФУ в Луганській області) звернулось до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач, УДВС ГТУЮ у Луганській області), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову від 08.08.2018 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні ВП № 56056693.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.03.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Старовойтовою В.В. відкрите виконавче провадження №56056693 з примусового виконання виконавчого листа №812/2071/17, виданого 16.03.2018 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов'язання головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 №268", та довідки № 6012-ЛК від 30.06.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Луганській області починаючи з 1 січня 2016 року, яка отримана позивачем 30.03.2018.

Листом №4490/03-01 від 05.04.2018, №6542/07 від 22.05.2018 та №5918/07 від 10.05.2018 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18.11,2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 №268" ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Доплату за період з 01.01.2018 по 01.04.2018 перераховано на поточний рахунок пенсіонера в АТ "Ощадбанк" в квітні 2018 року. Доплату до пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі-Постанова №103).

Також було повідомлено, що довідка №6012-ЛК від 30.06.2017 року, відповідно до якої необхідно проводити перерахунок пенсії, є недійсною, про що зазначає лист ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 13.04.2018 №вдз/47.

На виконання Постанови №103 на ім'я ОСОБА_2 була видана нова довідка від 21.03.2018 №5005-ЛК, відповідно до якої проведено перерахунок пенсії.

08.08.2018 головним державним виконавцем Галушка М.В. винесена постанова про накладення штрафу, згідно якої за невиконання рішення суду на позивача на підставі ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" накладено штраф у розмірі 10200,00грн., яка отримана позивачем 13.08.2018.

На час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу 08.08.2018 рішення суду про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано головним управлінням та частково здійснено доплату, оскільки ОСОБА_2 пенсія нараховується та виплачується відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

ГУПФУ в Луганській області не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Відповідно, як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат), так і рішення про зобов'язання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, в ГУПФУ в Луганській області відсутні.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 1240/2497/18 у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що Пенсійний фонд України вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право стугувача на отримання бюджетних коштів.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 видано виконавчий лист №812/2071/17 від 16.03.2018 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 № 268", та довідки № 6012-ЛК від 30.06.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Луганській області починаючи з 1 січня 2016 року (а.с. 42).

27.03.2018 постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області Старовойтовою В.В. відкрите виконавче провадження №56056693 по виконавчому листу №812/2071/17, виданому 16.03.2018 Луганським окружним адміністративним судом (арк. спр. 44).

Листами ГУПФУ в Луганський області від 05.04.2018 №4490/03-01, від 22.05.2018 №6542/07 та від 10.05.2018 №5918/07 повідомлено відповідача про те, що на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18.11,2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 №268" ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Доплату за період з 01.01.2018 по 01.04.2018 перераховано на поточний рахунок пенсіонера в АТ "Ощадбанк" в квітні 2018 року. Доплату до пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Довідка №6012-ЛК від 30.06.2017 року, відповідно до якої необхідно проводити перерахунок пенсії, є недійсною про що зазначає лист ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 13.04.2018 №вдз/47. На виконання Постанови №103 на ім'я ОСОБА_2 була видана нова довідка від 21.03.2018 №5005-ЛК, відповідно до якої проведений перерахунок пенсії (а.с. 45-57).

12.06.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області Старовойтовою В.В. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання боржником судового рішення (а.с. 59).

08.08.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушка М.В. винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання боржником судового рішення (а.с. 63).

Рішенням Луганського оружного адміністративного суду від 02.08.2018 по справі № 812/1813/18 у задоволенні адміністративного позову головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 812/1813/18 - залишено без задоволення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 812/1813/18 - залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (частина 2 статті 371 КАС України)

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов'язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" (Закону №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). (ст. 26 Закону №1404-VIII)

У відповідності до статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (частина 2 Закону №1404-VIII)

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області вимоги виконавчого документа у встановлений законом строк в повному обсязі виконані не були, у зв'язку з чим на позивача (боржника) накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

В якості підстави неможливості виконання рішення суду у повному обсязі відповідачем зазначено посилання на постанову КМУ № 103 від 21.02.2018, якою було визначено порядок проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського.

Вказані вище доводи позивача судом першої інстанції визнані незмістовними з огляду на таке.

Аналіз змісту Постанови КМУ № 103 дає підстави для наступних висновків суду.

Пункт 1 вказаної постанови містить положення щодо перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262 до 1 березня 2018 року, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704.

Пунктом 2 визначено, що виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 103 визначений перерахунок з 1 січня 2016 р. пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні виплати в розмірах, установлених законодавством, за січень 2016 р. відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, Постановою КМУ № 103 визначений порядок, яким виплата сум підвищення перерахованої пенсії, що мали бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2016 по 24.02.2018, фактично зменшена (виплата 50 та 75 відсотків) та розстрочена на значний термін (протягом 2018-2020 років), що порушує право позивача на отримання усієї суми підвищеної пенсії, яка повинна була розрахована та виплачена відповідачем на підставі постанови КМУ від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, та внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (далі-Порядок №45).

Вказаний висновок суду ґрунтується на таких законодавчо визначених положеннях.

Пунктами 2 та 3 Постанови КМУ № 103 встановлена процедура виплати сум перерахованої пенсії у зменшеному розмірі та сама виплата різниці у сумі перерахованої пенсії розстрочена на тривалий період.

Нормами Закону № 2262 зовсім не було визначене питання стосовно того, що виплата перерахованих сум пенсій може бути розстрочена у зменшеному розмірі (50 та 75 відсотків).

Статтею 11 Закону № 2262 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262.

Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри виключно "перерахунку" усіх призначених за цим Законом пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 зовсім не визначене та не передбачене право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри "виплати" перерахованих пенсій, що в наявності в Постанові від 21.02.2018 № 103.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону № 2262, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, частиною другою статті 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Закону № 2262 (а саме -ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України (а саме - постанови від 21 лютого 2018 р. №103), які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням Закону.

Як наслідок, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 113 Конституції України, ст. ст. 6, 7 КАС України положення Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 відносно умов, порядку та розмірів виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 зовсім не визначені такі повноваження Кабінету Міністрів України.

У межах даної справи орган Пенсійного фонду здійснив перерахунок та зобов'язаний здійснити виплату за вказаним перерахунком у повному обсязі, оскільки такий обов'язок визначений як Законом № 2262, так і чинним судовим рішенням.

За викладених обставин застосування приписів постанови № 103 є безпідставним та суперечить вимогам як спеціального Закону України "Про виконавче провадження", який регулює порядок примусового виконання судового рішення, так і Закону № 2262.

Посилання позивача як на підставу для задоволення заявлених вимог на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, є незмістовним, оскільки позивачем не надано належних доказів відсутності достатнього фінансування та доказів своєчасного звернення до компетентних органів в цілях виділення коштів для виконання рішення суду. Тому по даній адміністративній справі висновки Верховного Суду по вказаній справі застосувати не можна.

Посилання позивача як на підставу для задоволення заявлених вимог на лист №6614/07 від 23.05.2018 щодо неможливості виконання судового рішення у зв'язку із відсутністю в головному управлінні примірника Довідки №82/16421 є незмістовним, оскільки відповідно до змісту виконавчого листа (а.с.54) та постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.56) Довідка №82/16421 не зазначена в якості обов'язкової умови виконання судового рішення.

Крім того, статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, яким позивач (боржник) не скористався та не надав ніяких доказів звернення до суду.

Посилання позивача як на підставу для задоволення заявлених вимог на відсутність в постанові про накладення штрафу достатнього обґрунтування в мотивувальній частині є незмістовним, оскільки за своїм характером таке порушення має формальний характер. Судом першої інстанції перевірені підстави невиконання судового рішення, надана відповідна юридична оцінка, яка свідчить про те, що позивачем не були вжиті усі передбачені діючим законодавством заходи для виконання судового рішення.

Накладаючи штраф постановою від 08.08.2018 на ГУПФУ в Луганській області, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушка М.В. від 08.08.2018 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штрафу в розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №56056693 не можні вважати обґрунтованими, у зв'язку з чим у задоволенні позову відмовлено.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 1240/2497/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 1240/2497/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Г.М. Міронова

І.В.Сіваченко