Справа № 0640/3527/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3527/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

13 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника відповідача: Москаленка Андрія Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :
в липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення, зобов`язати призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті йому вищевказаної одноразової грошової допомоги всупереч нормам Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 № 975.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

15 листопада 2018 року до суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено про безпідставність її доводів.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 24.10.1986 року по 20.06.1988 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан.

Відповідно до рішення Житомирської МСЕК від 24.01.2013 року позивачу з 26.12.2012 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби (а.с.12).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 1653 від 17.06.2014 року встановлено, що отримані ОСОБА_1 захворювання, так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

09.07.2014 року Житомирською обласною медико - соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено третю групу інвалідності, з 09.07.2014 року, яка настала внаслідок захворювання, так пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується копією довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серії ААВ № 830631 від 09.07.2014 року.

Грошову допомогу, інших компенсаційних виплат відповідно до Законодавства у зв`язку з встановленням інвалідності позивач не отримував.

Згідно з довідкою серії ААБ №027603 Житомирської обласної медико - соціальної експертної комісії № 2 від 07.02.218 року позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності, з 22.12.2017 року, яка настала внаслідок захворювання, так пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідною заявою та копіями необхідних документів, які в подальшому були направленні до Міністерства оборони України.

06.04.2018 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум викладеного протоколом, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки термін для звернення за призначенням одноразової грошової допомоги становить більше трьох років (а.с.25).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до п.3 Порядку № 975 днем виникнення права позивача на звернення для отримання одноразової грошової допомоги є 26.12.2012 року, а заява позивачем була подана 22.02.2018 року, тобто з пропуском трьохрічного терміну встановленого ч.8 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ, тому оскаржуване рішення відповідачем винесено згідно норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, в частині законності та обґрунтованості дій суб`єкта владних повноважень при розгляді заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога),- гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч.2 ст.16-3 Закону № 2011-XII, у випадках, передбачених пп.4-9 п.2 ст.16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям і резервістам.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, за приписами частини 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

У пункті 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів-військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві-резервістами (далі-розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

На виконання наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 № 168 у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. Голова комісії (заступник Міністра оборони України) забезпечує, зокрема, підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони Україна для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розмір; роботу зі зверненнями громадян із зазначених питань.

В силу положень наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідкам розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.

Відповідно до вищенаведеного, пропозиції даної комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України і є рішенням розпорядника коштів.

Згідно пункту 15 Порядку рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржене в установленому порядку.

Надаючи оцінку діям Міністерства оборони України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності, колегія суддів зазначає слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2018 року позивач звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату через Новоград - Волинського об`єднаний міський військовий комісаріат з заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності з 09.07.2014 року та у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності з 22.12.2017 року захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, яка в подальшому була направлена Міністерству оборони України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розглядаючи вищезазначену заяву ОСОБА_1 . Міністерство оборони України прийняло рішення оформлене протоколом від 06 квітня 2018 року, яким відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, по ІІІ групи інвалідності, в зв`язку з пропущенням трьохрічного терміну звернення з вказаного питання.

Водночас, судова колегія зауважує, що як вбачається зі змісту заяви позивача, останній просив відповідача виплатити одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням йому, як ІІІ так і ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Проте, Міністерство оборони України розглянуло заяву ОСОБА_2 від 22 лютого 2018 року лише частково, не надавши оцінку доводам позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, чим на переконання суду апеляційної інстанції відповідач порушив вимоги Порядку № 975.

У свою чергу, суд першої інстанції приймаючи рішення не повно дослідив вказані обставини та не надав оцінку тій обставині, що відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги.

Посилання представника відповідача на те, що, заява позивача стосується лише виплати одноразової грошової допомоги по ІІІ групі інвалідності встановленої ще з 09.07.2014 року суд оцінює критично, оскільки зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначає про встановлення йому, як ІІІ так і ІІ групи інвалідності, що на його переконання є підставою для виплати одноразової грошової допомоги.

Суд зауважує, що розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів не надає оцінку тому чи має право позивач на отримання вказаної одноразової грошової допомоги, а досліджує лише порядок, повноту, обґрунтованість прийняття оскаржуваної відмови, так як Міністерством оборони України в даному випадку не була розглянута в повному об`ємі заява позивача, не надано аргументів щодо відмови по виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності, а тому прийняття рішення судом щодо права позивача на отримання такої допомоги, без прийняття рішення відповідачем, є передчасним.

З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було у встановленому порядку розглянуто заяву позивача та не прийнято повного, вмотивованого рішення щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги, з урахуванням поданих позивачем документів та зазначених у заяві обставин, чим порушено Порядок №975.

У зв`язку з вказаним, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 лютого 2018 року з урахуванням всіх обставин та обґрунтувань зазначеним судом вище.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга та адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суб`єкт владних повноважень не повно, невмотивовано дослідив усю аргументацію заяви позивача, не надав висновку та оцінки щодо права позивача на отримання вказаної допомоги, як інваліда другої групи, що не дає можливості зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу. Вирішення вказаного питання буде можливим тільки після розгляду відповідачем в повному обсязі заяви позивача, і прийняття відповідного рішення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимога позивача щодо зобов`язання Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є передчасною та не підлягає задоволенню. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення викладене протоколом Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги від 06 квітня 2018 року № 37.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 лютого 2018 року.

В іншій частині в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 грудня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.