Справа № 826/9704/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2018 року № 826/9704/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (76000, м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20)

до

третя особа

Комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (01001, м.Київ, вул.Хрещатик, 44 Б, офіс 6)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оліяпродторг" (76005, м.Івано-Франківськ, вул.Симона Петлюри, 8)

про

скасувати запис про державну реєстрацію від 08.12.2017р. ,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі по тексту – позивач) з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (далі по тексту – відповідач), третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг», в якому просить: скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг» від 08 грудня 2017 року, які стосуються зміни місцезнаходження підприємства.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 08 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг», однак працівниками податкової інспекції здійснена перевірка фактичного місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг», за результатами якої встановлено відсутність юридичної особи за адресою: 76005, м. Івано-Франківськ, вул. Симона Петлюри, 8.

На думку позивача, при зміні місцезнаходження Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг» надано неправдиві дані щодо свого місцезнаходження, що позбавляє Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області виконувати функції стосовно належного обліку підприємства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Представник відповідача копію вказаної ухвали суду від 16 липня 2018 року отримав 23 липня 2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначений судом строк представник відповідача не надав до суду відзиву на адміністративний позов.

Представник третьої особи письмових пояснень щодо суті заявлених позовних вимог не надав.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 04 червня 2018 року, до Єдиного державного реєстру внесено запис від 08 грудня 2017 року, відповідно до якого проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження, зміни складу або інформації про засновників, а також зміни додаткової інформації та зміни керівника юридичної особи.

Як стверджує представник позивача, в рамках забезпечення комплексу заходів щодо обліку платників податків, об’єктів оподаткування та об’єктів, пов’язаних з оподаткуванням та з метою підтвердження юридичної адреси платника податків працівниками Державної податкової інспекції в Івано-Франківської області здійснена перевірка фактичного місця ведення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг» та складено акт обстеження суб’єкта підприємницької діяльності від 25 травня 2018 року, яким зафіксовано відсутність юридичної особи за адресою: 76005, м. Івано-Франківськ, вул. Симона Петлюри, 8.

Додатково представник позивача зазначив, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна, з якого вбачається, що за адресою 76005, м. Івано-Франківськ, вул. Симона Петлюри, 8 розташований одноповерховий житловий будинок.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб – підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції станом на момент вчинення оскаржуваного запису).

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються, зокрема, такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою.

З аналізу зазначених норм вбачається, що державним реєстратором не здійснюється під час проведення реєстрації перевірка документів на відповідність вимогам чинного законодавства, а лише перевіряється комплектність документів. Також державний реєстратор не встановлює прав і обов'язків для суб'єктів, а державна реєстрація проводиться за заявницьким принципом.

Згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо:

припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Частиною 1 статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Приписи статті 57 Господарського кодексу України також не містять вимог про включення до змісту установчих документів, якими в розумінні наведеної норми права є рішення про утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання, відомостей про місцезнаходження суб'єкта господарювання.

Оскільки внесення змін щодо місцезнаходження підприємства не пов'язана із змінами до установчих документів суд вважає, що позивач безпідставно звернувся з позовом до суду.

Також згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Виключний перелік функцій контролюючих органів визначено статтею 19-1 Податкового кодексу України.

Нормами вказаної статті, державний нагляд за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб до завдань органів доходів і зборів не віднесено.

Позивачем не було доведено, що зміна адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяпродторг», за обставин, які склалися у цих правовідносинах, будь-яким чином порушує його права, а сама по собі державна реєстрація змін пов'язаних із зміною місцезнаходження юридичної особи не створює перешкод для здійснення своїх контрольних повноважень органами державної податкової служби, і зокрема, не перешкоджає податковому обліку платників податку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем та відповідачем докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Матеріали справи не містять доказів понесення судових витрат суб'єктом владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а відтак підстави для присудження їх на користь позивача – відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук