Справа № 815/2672/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2672/18

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа - Красносільська об'єднана територіальна громада, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа - Красносільська об'єднана територіальна громада про визнання дій з відмови ОСОБА_2 у затвердженні документації із землеустрою, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) та подальшої безоплатної передачі зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2 - протиправними; зобов'язання вчинити дії з розгляду клопотання ОСОБА_2 затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області (за межами населеного пункту) та з прийняттям наказу «Про передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області (за межами населеного пункту).».

Ухвалою суду від 18.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.08.2018 року, яка занесена до журналу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі своїми протиправними діями щодо надання неодноразових відмов у затвердженні документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність, проігнорували наявне рішення органу місцевого самоврядування відносно передачі у власність земельної ділянки чоловіку позивача та рішенням суду про надання позивачу права на завершення приватизації земельної ділянки після смерті чоловіка.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву (17.07.2018 року за вхід. №20605/18) представник відповідача зазначив, що у зв'язку із не усуненням зауважень, зазначених у листах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області позивачу було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність (а.с.86-93).

Третя особа - Красносільська об'єднана територіальна громада повідомлена про час та дату розгляду справи, однак представник у судове засідання не з'явився. Пояснення по суті справи до суду не було подано.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити по справі нове судове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального та матеріального права; не були досліджені і неповно з'ясовані всі обставини справи, що мають істотне значення; недоведеність обставин, що мають значення для справи; висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/688/16-ц від 17.05.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.11.2017 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 та заявою від 09.02.2015 року син ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька, на її користь. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від восьмого липня дві тисячі п'ятнадцятого року, спадкоємцем ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 З метою реалізації свого права як спадкоємця вона звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори. 06.03.2015 року ОСОБА_4 надано відповідь, з якої вбачається, що для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку. Так, наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області № 15-164/14-14-СГ від 06.05.2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Наказом №15-30/14-15-СГ від 06.01.2015 року виданим Головним управлінням Держземагентства в Одеській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та ОСОБА_4 у власність земельну ділянку загальною площею, 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва(землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_1 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту). З наведеного вище вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Таким чином, визнано за ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею, 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення), в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 30-36).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про надання у власність земельної ділянки, однак, листом №4-15-0.3-8105/2-17 від 20.07.2017 року повідомлено ОСОБА_2, що до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не надходило в установленому законодавством порядку рішення Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/688/16-ц від 17.05.2017 року, яке було залучено до заяви (а.с. 20).

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області листом №1-15-0.3-15088/2-17 від 07.12.2017 року надано відповідь позивачу, що у наданих на розгляд матеріалах документації із землеустрою необхідно усунути розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки. Окрім того, відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003 року у ТОВ «АЗІМУТ» (розробника документації) відсутні сертифікати інженерів-землевпорядників. У зв'язку з чим, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, повідомлено, що після усунення зазначених у листі недоліків позивач може звернутись до відповідача із заявою щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки безоплатно у власність (а.с. 19).

Листом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №31-15-0.62-133/00-18 від 24.04.2018 року «Про надання відповіді», що на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.05.2017 року, апеляційного суду Одеської області від 07.11.2017 року та розглянувши клопотання №Д1-43478-ф/л від 11.04.2018 року повідомлено, що зауваження у листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом №1-15-0.3-15088/2-17 від 07.12.2017 року усуненні не у повній мірі, а саме у наданих на розгляд матеріалах документації із землеустрою не усунуто розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки. При цьому, відсутнє погодження об'єднаної територіальної громади шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» (а.с.17-18).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 року № 15 Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно до пункту 7 вказаного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.116 Земельного кодексу України № 2768-III від 24.10.2001 року (далі - ЗК України № 2768-III від 24.10.2001р.) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до вимог п.п.12 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №14 від 03.02.2015 року, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, наказами Держгеокадастру, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування. Згідно до вимог ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З наведеного вбачається, що відповідача наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.123 Земельного кодексу України № 2768-III від 24.10.2001 року особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно до вимог ч.3 ст.123 ЗК України № 2768-III від 24.10.2001 року відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розглянувши клопотання №Д1-43478-ф/л від 11.04.2018 року, зазначив, що зауваження у листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом №1-15-0.3-15088/2-17 від 07.12.2017 року усуненні не у повній мірі, а саме у наданих на розгляд матеріалах документації із землеустрою не усунуто розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки та відсутнє погодження об'єднаної територіальної громади шляхом прийняття відповідною радою рішення щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування». Отже, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності протиправних дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 у затвердженні документації із землеустрою, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) та подальшої безоплатної передачі зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як уже зазначалось вище, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/688/16-ц від 17.05.2017 року визнано за ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею, 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення), в АДРЕСА_1 на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Як углядається з матеріалів справи, у клопотанні позивача від 16.11.2017 року містились розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки та у ТОВ «АЗІМУТ» (розробника документації) відсутні сертифікати інженерів-землевпорядників, у зв'язку з чим Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовило у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, повідомлено, що після усунення зазначених у листі недоліків позивач може звернутись до відповідача із заявою щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки безоплатно у власність.

Однак, відповідач, розглянувши клопотання №Д1-43478-ф/л від 11.04.2018 року, встановив, що зауваження у листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом №1-15-0.3-15088/2-17 від 07.12.2017 року усуненні не у повній мірі, а саме у наданих на розгляд матеріалах документації із землеустрою не усунуто розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки та відсутнє погодження об'єднаної територіальної громади шляхом прийняття відповідною радою рішення щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Згідно п.3 ст.123 Земельного кодексу України, після вчинення дій з подання заяви з додатками документів, особою, зацікавленою в одержанні земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, колегія суддів вважає, що така підстава відмови як: «розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки» є єдиною підставою при наданні відмови заявнику на стадії надання згоди та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, але не як не може слугувати підставою відмови при розгляді клопотання заявника з проханням затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, відповідно до Земельного кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що земельну ділянку було ідентифіковано рішенням Комінтернівського районного суду від 17.05.2017 року та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.11.2017 року по справі № 504/688/16-ц, якими було визнано за ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельної ділянки після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, твердження ГУ Держземагентства в Одеській області відносно наявності в документах розбіжностей щодо місця розташування земельної ділянки є необґрунтованими, оскільки на підставі документації із землеустрою на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» державним реєстратором було реєстровано земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер та внесена відповідна інформація до Державного земельного кадастру, про що свідчить витяги з ДЗК, що містяться в матеріалах справи (витяг ДЗК № НВ - 014 від 13.10.2014 рок; витяг ДЗК № НВ - 018 від 01.06.2018 року).

Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою включає в себе хетові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

В абз.3 ст.50 Закону України «Про землеустрій», викладено перелік письмових матеріалів, що повинен включати в себе проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Колегія суддів зазначає, що при наданні письмових відмов, ГУ Держземагентства в Одеській області не було зазначено жодного посилання на недолік будь якого документу, що містив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок відділу містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області №1440/01-21/1940 від 30.07.2014 року (а.с.191). Згідно висновку, відділ містобудування та архітектури зазначає, що розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4, для ведення садівництва, загальною площею - 0, 0597 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на території Красносільської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району, Одеської області, відділ містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області погоджує його та вважає за можливе передати у власність ОСОБА_4, для ведення садівництва, загальною площею - 0, 0597 га.

Отже, беручи до уваги вищезазначений висновок, колегія суддів вважає, що посилання відповідача на те, що зауваження у листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом №1-15-0.3-15088/2-17 від 07.12.2017 року усуненні не у повній мірі, а саме у наданих на розгляд матеріалах документації із землеустрою не усунуто розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки та відсутнє погодження об'єднаної територіальної громади шляхом прийняття відповідною радою рішення щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» - є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судові витрати розподіляються за правилами ст.139 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Таким чином, судом першої інстанції надано невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року скасувати, ухвалити у справі №815/2672/18 нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2.

Визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з відмови ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), у затвердженні документації із землеустрою, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області (за межами населеного пункту) та подальшої безоплатної передачі зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2 - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути клопотання ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), з затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області (за межами населеного пункту) та з прийняття наказу «Про передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області (за межами населеного пункту)».

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову в сумі 1409 грн. 60 коп. (одна тисяча чотириста дев'ять грн. 60 коп.) та подачу апеляційної скарги у розмірі 2114 грн. 40 коп. (дві тисячі сто чотирнадцять чотири грн. 40 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.