Справа № 440/3924/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3924/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б. розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування п.14 Протоколу №102 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 жовтня 2018 року щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві"; зобов`язання прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду 2 групи з 24 листопада 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до п. "б" ст. 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що доводи відповідача про неподання документів, що свідчать про обставини поранення, є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

22 листопада 2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання судового рішення по справі №816/917/18 подано Міністерству оборони України, як розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати заявнику одноразової грошової допомоги. Згідно з рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум рядовому в запасі ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до пункту 11 Порядку 975 заявником не подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення. Полтавський ОВК погоджується з таким висновком комісії Міністерства оборони України і просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно довідки Новосанжарського районного військового комісаріату № 3291 від 16.11.2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 31.03.1982 по 03.08.1984 та являється учасником бойових дій, так як під час проходження військової служби брав участь в бойових діях в республіці Афганістан з 27.07.1982 по 03.08.1984.

Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4559 від 02.12.2015 встановлено вогнепальні осколкові поранення голови та лівої нижньої кінцівки (контузія 1984 р.), наслідком яких стали рубці в надбрівній ділянці справа в ділянці перенісся, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки розмірами 0,2х1,3 см до 6,5х0,5 см, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2314/ж від 25.11.2015, які у подальшому призвели до розвитку: "Стійких наслідків важкої ЗЧМТ (1984 р., контузія головного мозку). Посттравматичного церебрального арахноїдиту з лікворо-динамічними кризами. Посттравматичної дисциркуляторної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст. Двобічної пірамідної недостатності з вираженими вестибуло-атактичними порушеннями. Кризів симпато-адреналового характеру 1-2 рази на тиждень, Гіпомнесстичного синдрому. Стійкого цефалгічного синдрому. Вираженого астено-тривожно-невротичного синдрому. Центральної вестибулярної дисфункції ІІІ ст.", що підтверджено медичними документами. Поранення (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З 24.11.2016 ОСОБА_1 визнано інвалідом II групи у зв`язку із пораненням (контузією), захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.12.2016 серії АВ 0554962.

ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату із заявою, в якій просив направити розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю другої групи, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в порядку статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Листом від 14.03.2018 № 12/479 ІНФОРМАЦІЯ_1 надав відповідь, в якій відмовлено в нарахуванні та виплаті вищезазначеної грошової допомоги, оскільки не надано копію документа про причини та обставини травми, у зв`язку із чим матеріали не можуть бути поданими на розгляд розпорядникові бюджетних коштів - Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Не погодившись з вказаним рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 № 816/917/18 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у складенні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи з 24.11.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, викладену у листі від 14.03.2018 № 12/479; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти висновок про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та статей 16 - 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, як інваліду війни 2-ї групи з 24.11.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та направити на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Рішення суду набрало законної сили 13.07.2018.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

12 жовтня 2018 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом №102, яким рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 03.08.1984 звільнено зі строкової служби та 24.11.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом II групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0554962 від 29.12.2016), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги ..., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 25.11.2015 № 2314/Ж та висновок Центральної ВЛК Міністерства оборони України від 02.12.2015 № 4559, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення.

Позивач не погоджуючись із фактичною відмовою Міністерства оборони України прийняти рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІІ від 25 березня 1992 року (далі по тексту - Закон України №2232-ХІІІ).

Визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року, тут і надалі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України №2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з пунктом б) частини першої статті 162 Закону України №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту - Порядок), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Доводи відповідача, що позивачем не надано повного переліку документів, а саме документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд вважає необґрунтованими, оскільки надані позивачем документи мають виклад обставин та причин поранення.

Так, відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402 встановлено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій , травм, каліцтв приймаються в таких формах:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Відповідно до пункту 21.21 зазначеного Положення, за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Судом досліджено Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2314/ж від 25.11.2015, відповідно до змісту якого: "Спеціаліст у галузі судово-медичної експертизи, лікар судово-медичний експерт Косован М.І. зі стажем роботи за фахом 15 років склав висновок відносно ОСОБА_1 . При огляді виявлено: в надбрівній ділянці справа доверху від хвоста брови 1,2х0,2 см, в ділянці перенісся 0,2х1,3 см, на переднє-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба 2,3х1-0,5 см розташовуються м`які, білесуваті, звивистої форми, западаючи по відношенню до оточуючої шкіри рубці, вказаних розмірів. Описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1984 році /а.с. 16/.

Згідно Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4559 від 02.12.2015 встановлено вогнепальні осколкові поранення голови та лівої нижньої кінцівки (контузія 1984 р.), наслідком яких стали рубці в надбрівній ділянці справа в ділянці перенісся, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки розмірами 0,2х1,3 см до 6,5х0,5 см, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2314/ж від 25.11.2015, які у подальшому призвели до розвитку: "Стійких наслідків важкої ЗЧМТ (1984 р., контузія головного мозку). Посттравматичного церебрального арахноїдиту з лікворо-динамічними кризами. Посттравматичної дисциркуляторної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст. Двобічної пірамідної недостатності з вираженими вестибуло-атактичними порушеннями. Кризів симпато-адреналового характеру 1-2 рази на тиждень, Гіпомнесстичного синдрому. Стійкого цефалгічного синдрому. Вираженого астено-тривожно-невротичного синдрому. Центральної вестибулярної дисфункції ІІІ ст.", що підтверджено медичними документами. Поранення (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 15/.

З вищевикладеного слідує, що спеціально створеною комісією ВЛК підтверджено причинно-наслідковий зв`язок травм, контузії, поранень, захворювань ОСОБА_1 із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, що по своїй суті свідчить, що поранення та захворювання позивача не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Більш того, на думку суду, додатковим підтвердженням отримання позивачем поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби є довідка 29.12.2016 серії АВ 0554962, згідно якої позивачу надано ІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузія, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 14/.

Крім того, у дослідженому в ході розгляду справи військовому квитку № НОМЕР_1 відсутні будь-які записи про вчинення ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення; навмисного чи в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння спричинення собі тілесного ушкодження /а.с. 19/.

Твердження відповідача, щодо відсутності у поданих матеріалах документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, не є обґрунтованими, оскільки форма такого документу законодавчо не визначена, а тому, за приписами наведеної норми такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 22 січня 2015 року у справі К/800/7338/13 та в ухвалі від 14 квітня 2017 року у справі К/800/6994/17.

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подані Полтавським обласним військовим комісаріатом до Міністерства оборони України документи разом із висновком щодо можливості виплати ОСОБА_1 у своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що травма, контузія, поранення, захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що не спростовано жодними аргументами відповідача.

Крім того подані документи не містять будь-яких застережень визначених пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Так, відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів суду правомірності відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом №102 від 12.10.2018, яким відмовлено у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної в виконанням обов`язків військової служби, у 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності , суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної в виконанням обов`язків військової служби, у 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат і виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи судом встановлено, що рішення Міністерства оборони України, оформлене пунктом 14 протоколу №102 від 12.10.2018 є протиправним, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням висновків суду.

Зазначене узгоджується з положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: Повітрофлотський проспект, 6, м.Київ, 03168), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: Повітрофлотський проспект, 6, м.Київ, 03168), оформлене пунктом 14 протоколу №102 від 12.10.2018, яким відмовлено у призначенні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобов`язати Міністерство оборони України (, адреса місцезнаходження: Повітрофлотський проспект, 6, м.Київ, 03168) повторно розглянути питання щодо призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко