Справа № 521/13190/18
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/297/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Власової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інспектора роти № 2 батальону №3 - Тімановського Олександра Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інспектора роти № 2 батальону №3 Тімановського Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії AР № 412058 від 27.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

03.08.2018 року в Управлінні патрульної поліції в Одеській області він отримав постанову, серії AР № 412058 від 27.11.2017 року, згідно якої його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн.

Посилаючись на норми КУпАП, позивач висловив незгоду з процедурою розгляду справи, оскільки постанова була винесена без його участі, він вважає, що обмежено його права на захист, щодо допиту свідків та дослідження інших відомостей, які мають суттєве значення для всебічного і об`єктивного встановлення всіх обставин справи та винесення законного рішення, а тому позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Ухвалою суду в якості третьої особи було залучено - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча, незважаючи на те, що законом передбачено по даній категорії справ скорочені терміни розгляду справ, судом неодноразово відкладався розгляд справи та три рази справа призначалась до розгляду, надаючи час відповідачу прибути у судове засідання, але відповідач своїм правом не скористався та доказів щодо правомірності прийнятої ним постанови, до суду не надав.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не прибув, надав до канцелярії суду пояснення та диск з відеозаписами по справі.

Згідно до наданих пояснень, представник третьої особи зазначив, що 26.10.2017 р. в ході виконання службових обов`язків інспектор патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 в складі наряду під позивним «Благо» виявив транспортний засіб «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , що рухався о 12 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Михайла Грушевського, неподалік буд. № 63 і здійснив перетин подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, порушивши пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Дана обставина підтверджується відеозаписом № 001 зі службової камери. Зокрема, у часовому інтервалі 01 хв. 37 сек. по 01 хв. 40 сек. на відео зафіксовано, як позивач, керуючи т/з «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ігноруючи вимоги горизонтальної дорожньої розмітки - робить поворот ліворуч та перетинає її, продовжуючи рух, в подальшому, був зупинений інспектором патрульної поліції для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху.

Розгляд даної справи було призначено на 27.11.2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 5, однак, дана особа на розгляд справи не прибула, про що свідчить відеозапис № 002 зі службової камери.

На думку представника третьої особи, позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення.

Також, представник третьої особи вказав, що, жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порядку п. 5, ст. 278 КУпАП, - не надходило, окрім того, що позивач висловлює незгоду з діями співробітників поліції у тексті позовної заяви.

А тому, просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , без задоволення.(а.с.24-29).

В судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2018 року в приміщенні Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інспектором роти № 2 батальону №3 Тімановським О. О. було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії AР № 412058 (а.с.4).

Відповідно до п. 5, 6 вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу, в розмірі 255,00 грн. за те, що останній 26.10.2017 року о 12 год. 50 хв. в м. Одесі по вулиці Грушевського, 63, керуючи ТЗ ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1 , «здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, згідно відеозапису зі службової відеокамери № ЧН 0457. (а.с. 4)

Згіднодо складеної постанови, вона направлена позивачу за вихідним номером - 22104 від 27.11.2017 року. (а.с.4).

Проте, доказів відправлення відповідачем та вручення позивачу складеної постанови, від 27.11.2017 року, до суду не було надано ні відповідачем, ні представником третьої особи.

Натомість, позивачем надано до суду докази звернення до відповідача з заявою про видачу йому копії постанови від 27.11.2017 року та докази отримання зазначеної постанови - 03.08.2018 року.(а.с.5-6).

Доказів на спростування зазначеного, ні відповідачем, ні представником третьої особи, до суду не було надано.

Позивач з позовом звернувся до суду 08.08.2018 року.

Отже, строки звернення з позовом до суду позивачем не порушено.

Представник третьої особи, надав до суду матеріали відеозапису з місця події, згідно яких, як він вважає, можна об`єктивно підтвердити факт порушення правил дорожнього руху позивачем по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до наданих представником третьої особи, двох матеріалів відеозапису, судом встановлено наступне.

Так, з матеріалів першого відеозапису вбачається, що по вулиці рухається автомобіль, з якого здійсюється відеозапис.

Проїхавши два світлофори та автозаправку, вказаний автомобіль, з якого здійснювався відеозапис, номерних знаків на цьому автомобілі не видно з наданого відеозапису, саме вказаний автомобіль в 12.50, здійснив перетин подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху, записавши здійснене ним правопорушення на відео.

Тобто, якщо цей відеозапис здійснювався з автомобілю співробітників поліції, то саме цим відеозаписом в 12:50 зафіксовано порушення Правил дорожнього руху співробітниками поліції, а не позивачем.

Після цього, цей автомобіль повернув на іншу дорогу, на якій наздогнав автомобіль ВАЗ синього кольору НОМЕР_1 , який, як вбачається з матеріалів відеозапису, проїхав два світлофори на зелене світло світлофору.

Закінчується запис тим, що автомобіль ВАЗ синього кольору після проїзду на зелене світло світлофору, зупинився.

Хто був в цьому автомобілі, з наданого відео не видно.

Де, та яким чином було розглянуто справу стосовно ОСОБА_1 , доказів до суду не надано.

Проте, згідно до другого відеозапису, наданого представником третьої особи, молода особа жіночої статі в формі співробітника поліції, прізвище якої ніде не зазначено, надиктовує в кабінеті дані, які необхідно внести до постанови та показує в цій постанові пальцем другій особі, якої на відео не видно, а зафіксовано лише його руки (судячи по цих руках, ця особа чоловічої статі).

Під час складення у такий спосіб постанови, відеозаписом зафіксовано голос іншої особи жіночої статі, яка говорить: «А ви йому позвонили? Позвоніть, у вас же є його телефон, спитайте: Ей, ти. Він тільки-що подав заяву. Вже було скасовано. На цей раз получиш дисциплінарку. Це незаконно, адвокат писав вже, що це незаконно. Ето всьо незаконно».

Після цього, зафіксовано голос особи чоловічої статі слідуючого змісту: "в нашей странє все незаконно, якщо тебе притягують до відповідальності".

Вподальшому, особа, руки якої було видно на відеозапису, що писала постанову, так і не представившись, вголос прочитала, що розглядається справа, ким саме, так і не було вказано.

Також, зафіксовано, що особа чоловічої статі оголосила, що ОСОБА_1 притягується, згідно постанови, яка була скасована. Колмичек сповіщений 06.11.2017 року, що розгляд буде 20.11.2017, розгляд було перенесено на 11.00 на 27.11.2017 року, кімната 307, але він не прибув.

Після цього рукою особи чоловічої статі було довнесено в бланк ручкою в тих місцях, в яких пальцем йому показувала жінка, яку було чітко видно на відзнятому відео.

На цьому наданий відеозапис закінчується.(а.с.31).

Інших доказів, ні відповідачем, який, на виклики до суду, в судове засідання не прибув; ні третьою особою, до суду не було надано.

Отже, зазначене відео спростовує ствердження представника третьої особи про те, що, жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, від позивача не надходило.

І саме наведений вище відеозапис, здійснений відповідачем та наданий до суду представником третьої особи, свідчить про те, що заява позивача, була надана ним до канцелярії відповідача - 27.11.2017 року, але відповідачем не була долучена до матеріалів справи та не була надана до суду для огляду.

Також, до суду, ні відповідачем, ні третьою особою не було надано копії постанови, яка була скасована та на яку, згідно відеозапису, посилалася особа чоловічої статі, оголошуючи, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності.

Крім того, до суду, ні відповідачем, ні третьою особою не було надано доказів сповіщення ОСОБА_1 - 06.11.2017 року, що розгляд буде 20.11.2017, та на 27.11.2017 року, кімната 307, про що було заявлено невідомою особою чоловічої статі, яка записувала та оголошувала постанову, під час здійснення запису відео.

Таким чином, наведене вище вказує на те, що, всупереч вимогам діючого КУпАП, відповідачем не було своєчасно відібрано пояснення у позивача, не зазначено доказів у постанові про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, не враховано заяву позивача, яку той надав до канцелярії відповідача, та, яка не була долучена до матеріалів адміністративної справи та не надана до суду ні відповідачем, ні представником третьої особи, але про існування якої зафіксовано відеозаписом, наданим третьою особою до суду, як доказ.

Між тим, суд звертає увагу на те, що, згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, п.8 Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачено, що до постанови додаються докази.

Проте, згідно до Постанови, серії AР № 412058 від 27.11.2017 року, у п.8 : «До постанови додається …», інспектором роти № 2 батальону № 3 Тімановським О.О., не зазначено жодного доказу, але вказано що додаються матеріали справи.

Крім того, у спірній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення.

Окрім того, у спірній постанові, місцем вчинення правопорушення вказано вул. Грушевського, 63, в м. Одесі, 12:50, але доказів щодо вказаного, до суду не надано.

Також, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Проте, виходячи з доказів, вивчених у судовому засіданні, у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Таким чином, суд зазначає, що відеозапис, наданий до суду представником третьої особи, не містить доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте, суд зазначає, що, згідно до того ж наданого відеозапису, саме автомобіль, з якого було здійснено відеозапис, а, оскільки в відзиві вказано, що цей відеозапис здійснювався поліцейським, то саме автомобіль поліцейських, в 12:50, здійснив перетин подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху. (а.с.31).

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів вивчених у судовому засіданні, наданих до суду учасниками справи та відеозапис з місця події, суд приходить до висновку, що відповідачем та третьою особою не було надано до суду доказів вини позивача у скоєнні ним адміністративного правопорушення, тобто, не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, також, в матеріалах відеозапису відсутні жодні факти, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Між тим, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії», Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Таким чином, виходячи з обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП проводився без дотримання норм, передбачених КУпАП, що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, чим було порушено право позивача на належний розгляд його справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ч. 1 ст. 247, 251, 258, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інспектора роти № 2 батальону №3 - Тімановського Олександра Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії AР № 412058 від 27.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 255 грн., - скасувати.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя Н.В. Мирончук