Справа № 815/535/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/535/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Козеровської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом фірми «Світал» у формі приватного підприємства до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2018 року фірма «Світал» у формі приватного підприємства (далі - фірма «Світал») звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) в якому просила визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення від 19.01.2018 року:

- № про порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, що стало наслідком для застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 108 251,32 грн.;

- №, яким, за аналогічне порушення, застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25 135,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог фірма «Світал» зазначила дві підстави.

По-перше, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням процедури розгляду заперечень, в яких підприємство виявило бажання брати участь у їх розгляді через свого керівника, а контролюючий орган розглянув їх без повідомлення та участі представника підприємства.

По-друге, висновки, викладені в актах перевірки, про встановлені розбіжності між фактичними залишками паливно-мастильних матеріалів та їх залишками відповідно до денного звіту РРО (Х-звіту) на загальні суми 54 125,66 грн. та 12 567,52 грн. не відповідають обставинам та суперечать наявним паливно-мастильним матеріалами на АЗС №1 та №2, документам бухгалтерської звітності та обліку.

У зв'язку з цим, на думку позивача, у суб'єкта владних повноважень не було підстав для застосування до підприємства штрафних (фінансових) санкцій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, оцінивши надані учасниками справи докази, дійшов висновку про відсутність розбіжностей між фактичними залишками паливно-мастильних матеріалів та їх залишками, відповідно до денного звіту РРО. При цьому, суд першої інстанції, роблячи такий висновок, врахував, наданий позивачем, акт інвентаризації №05/12 від 05.12.2017 року, який свідчить про відсутність вказаної розбіжності.

Понад те, суд першої інстанції погодився з позивачем, що ГУ ДФС в Одеській області, в порушення вимог абз. 2 п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, розглянуло заперечення фірми «Світал» на акти перевірки без їх участі та повідомлення, незважаючи на те, що платником податку було виявлено відповідне бажання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ГУ ДФС в Одеській області продовжує наполягати на правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки під час проведення фактичної перевірки фірми «Світал» були встановлені розбіжності між фактичними залишками нафтопродуктів та їх залишками згідно денного звіту РРО.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

Управлінням контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області 05.12.2017 року проведено фактичну перевірку з питань додержання вимог, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі пального щодо ПП Фірма «Світал», за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Баранове, 412 км. АУШ КИЇВ - ОДЕСА, АЗС № 1 та АЗС №2.

Під час проведення даної перевірки, відповідно до п.20.1.9 ст. 20 Податкового кодексу України, Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року №69, Наказу від 20.05.2008 року №281/171/578/155 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було запропоновано керівнику ПП Фірма «Світал» провести інвентаризацію (зняття залишків) підакцизної групи товарів (нафтопродуктів) комісією підприємства, створеною керівником, в присутності посадових осіб, що здійснювали перевірку.

За результатами проведеної інвентаризації (зняття залишків) підакцизної групи товарів (нафтопродуктів) комісією підприємства, у присутності посадових осіб контролюючогооргану, було порівняно наявність паливно-мастильних матеріалів (далі - ПММ) в резервуарах та відомостей наданих на АЗС №1 та №2, у результаті чого, були оформлені додатки за №№1, які в подальшому було додано до акту фактичної перевірки (а. с. 61-62).

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено акти за №№ 1030/15-32-40-05/24772440, 1029/15-32-40-03/24772440 від 15.12.2017 року.

У цих актах, суб'єктом владних повноважень, зроблені висновки, що на АЗС №1 та № 2 ПП «Фірма «Світал» встановлені розбіжності між фактичними залишками ПММ та їх залишками відповідно до денного звіту РРО (Х-звіту) на загальну суму 54 125,66 грн. та 12 567,52 грн. відповідно (а.с.23-26, 27-30).

Поряд з цим, ПП «Фірма «Світал» у складі комісії директора та її членів - керуючого і заступника склало акт інвентаризації №05/12 від 05.12.2017 року, згідно з яким, проведеною інвентаризацією комісія встановила відсутність нестачі ПММ на АЗС №1 та АЗС №2 (а.с.13).

Інвентаризація була проведена за вимогою контролюючого органу та в присутності посадових осіб, що здійснювали перевірку.

Під час перевірки, на вимогу контролюючого органу, позивачем надано вказаний акт інвентаризації ПММ на АЗС № 1 та № 2, товарно-транспортні накладні ПММ, змінні звіти щодо реалізованих ПММ, реєстри реалізації ПММ через АЗС, реєстри по реалізації спирту на АЗС, видаткові накладні АЗС № 1 та АЗС № 2, що підтверджується листами №13/11 від 13.12.2017 року та № 14/11 від 14.12.2017 року (а. с.14-22).

Не погоджуючись з висновками актів перевірки від 15.12.2017 року, ПП «Фірма «Світал» 05.01.2018 року подало відповідні заперечення, в яких просило повідомити про дату, час та місце їх розгляду, оскільки представник бажає бути присутнім при їх розгляді (а.с.31-34).

17.01.2018 року ГУ ДФС в Одеській області надало висновки на подані позивачем заперечення, в яких зазначило, що дії посадових осіб щодо проведення фактичної перевірки є правомірними, а наявність порушень підтверджена проведеною інвентаризацією (зняття залишків) та наданими підприємством документами.

19.01.2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким, за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 108 251,32 грн.;

- №, яким, за аналогічне порушення, застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25 135,04 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За правилами п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року було затверджене Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань (далі - Положення), яке визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов'язань та оформлення її результатів.

Відповідно до п. 1 розділу II цього Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об'єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Процедура інвентаризації нафтопродуктів на АЗС регламентована спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 року, яким затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до п.13.3 інструкції основною метою інвентаризації є:

- виявлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами, а також суми готівки на АЗС;

- зіставлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами з даними бухгалтерського обліку;

- виявлення нестандартних нафтопродуктів;

- перевірка дотримання умов та порядку зберігання нафти та нафтопродуктів, а також готівки на АЗС.

Відповідальність за організацію інвентаризації, правильне та своєчасне її здійснення покладається на керівника підприємства (п.13.4 Інструкції).

Згідно з п.13.7 Інструкції робочі інвентаризаційні комісії:

- здійснюють інвентаризацію нафти та нафтопродуктів;

- разом з представниками бухгалтерської служби підприємства беруть участь у визначенні результатів інвентаризації і розробляють пропозиції щодо заліку нестач і надлишків, а також списання нестач у межах природних втрат;

- уносять пропозиції з питань упорядкування приймання, зберігання та відпуску нафти та нафтопродуктів, удосконалення обліку та кількісного їх збереження;

- відповідають за своєчасність і додержання порядку здійснення інвентаризації відповідно до розпорядження керівника підприємства за повноту та точність внесення до актів інвентаризації даних про фактичну наявність нафтопродуктів та готівки;

- оформлюють акт інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах за формою № 24-НП (додаток 21), на АЗС - акт інвентаризації на АЗС за формою № 25-НП (додаток 22).

В п. 13.10 цієї Інструкції зазначено, що не дозволяється проведення інвентаризації складом інвентаризаційної комісії менше трьох фахівців.

Пунктом 4.2.2.1 Інструкції передбачено, що об'ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об'ємом, густиною та температурою. Об'єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Відповідно до абз. 2 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Позиція апеляційного суду.

Оцінюючи аргументи апеляційної скарги в межах її доводів та висновків суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Контролюючий орган, роблячи висновок про порушення позивачем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Податкового кодексу України керувався складеними додатками за №№1, які були додані до актів перевірки.

Суд першої інстанції надаючи оцінку цим додаткам вважав, що вони є недостатніми доказами для прийняття спірних рішень, у розумінні статті 76 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З вимог Положення вбачається, що особи контролюючого органу, що здійснюють перевірку, можуть бути присутні при проведені інвентаризації, а інвентаризацію можуть проводити лише працівники підприємства, у даному випадку працівники позивача.

Як вбачається з вимог Інструкції, під час інвентаризації нафтопродуктів на АЗС має бути складний акт за формою 25-НП (додаток №22).

Такий акт було складено ПП «Фірма «Світал», в якому зроблено висновок, що за проведеною інвентаризацією комісія встановила відсутність нестача ПММ на АЗС №1 та АЗС №2.

У свою чергу, додатки до актів перевірки за №1№1 складені посадовими особами в порушення вимог п.13.10 Інструкції, оскільки в цих додатках відображено, що контролюючий орган залучив лише директора підприємства, а інших осіб до проведення інвентаризації не залучено.

Також, в актах перевірки та додатках до них відсутня методологія розрахунку фактичних запасів нафтопродуктів на АЗС, алгоритм розрахунку нестачі та надлишків ПММ, не врахована температура нафтопродуктів, заміри проводилися без врахування трубопроводу.

Таким чином, розрахунок недостачі та надлишків нафтопродуктів на АЗС здійснений відповідачем з порушеннями Інструкції, а інформація в додатках до актів перевірки щодо фактичних залишків ПММ прораховані та записані контролюючим органом на власний розсуд.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ДФС в Одеській області дійшла необґрунтованого висновку про те, що на АЗС №1 та №2 ПП «Фірма «Світал» є розбіжність між фактичними залишками ПММ та їх залишками відповідно до денного звіту РРО (Х-звіту). Навпаки, докази, які наявні в матеріалах справи та які були проаналізовані судом першої та апеляційної інстанцій свідчать про відсутність нестачі або надлишків ПММ на АЗС №1 та АЗС №2.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач не мав права розглядати заперечення ПП «Фірма «Світал» на акти перевірок без їх належного повідомлення про їх розгляд, оскільки позивач виявив відповідне бажання у запереченнях на акти перевірок. Таке право закріплено у абз. 2 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Не повідомивши позивача про розгляд поданих заперечень, контролюючи орган порушив вказані вимоги Податкового кодексу України та позбавив підприємство подати додаткові докази або пояснення по суті порушення.

Досліджуючи доводи апеляції, колегія суддів встановила, що вони не містять обґрунтувань неправильності рішення суду першої інстанції та відсутні мотиви, з яких апелянт виходив, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

За таких обставин справи, суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення, окрім випадків, передбачених ч.5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фірми «Світал» у формі Приватного підприємства до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 18.12.2018 року.