Справа № 200/12319/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р. Справа№200/12319/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому позивач просить: визнати протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017 року; зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період з 01.01.2017 року по дату винесення судом рішення у справі; зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до статті 382 КАС України.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він є пенсіонером та особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, перебуває на обліку відповідача. З 01.01.2017 року позивачу не виплачуються пенсійні виплати. Жодного рішення про припинення виплати пенсії позивач не отримував. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не сплати пенсійних виплат протиправною та такою, що позбавляє позивача права гарантованого конституцією України на отримання пенсії згідно чинного законодавства звернувся із даним позовом за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просив суд відмовити у задоволенні вимог позовної заяви. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає наступне. ОСОБА_1 знаходиться на обліку управління з 16.11.2017 року. До взяття на облік відповідача перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області, виплату пенсії останнім здійснено по 31.12.2016 року, про підстави зупинення пенсійних виплат саме з цієї дати управлінню не відомо. 10.01.2018 року до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України надійшов витяг з протоколу №2 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Мирноградської міської ради від 10.01.2018 року, відповідно до якого позивачу відмовлено у поновленні соціальних виплат. 10.07.2018 року позивач вдруге звернувся із заявою про поновлення пенсійних виплат та надав нову довідку ВПО. 17.07.2018 року до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України надійшов витяг з протоколу №29 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Мирноградської міської ради від 16.07.2018 року, на підставі отриманого витягу позивачу розпочато нарахування та виплату пенсії з 01.11.2018 року по теперішній час. Щодо заборгованості по пенсійним виплатам у відзиві зазначено, що Управління, як субєкт владних повноважень орган владних повноважень у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, постановами і розпорядженнями Кабінету міністрів України та ОСОБА_2 України, які є обовязковими до виконання. Так, Управлінням зазначено, що згідно п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено таке: «суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку визначеного КМУ, та зазначають на теперішній час Кабінетом Міністрів України не прийнято окремий порядок виплати заборгованості з соціальних виплат. Заборгованість по пенсійним виплатам позивачу складає 102582,53 грн. та обліковується періодом з 01.01.2017 року по 31.10.2018 року.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України; місце реєстрації, згідно паспортних даних м. Донецьк, вул. Турбінна, 27; зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа в м. Мирноград та з листопада 2017 року перебуває на обліку у відповідача; пенсія за період з 01.01.2017 року по 30.10.2018 року не виплачена у звязку із відсутністю окремого порядку, виплати заборгованості з соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством. Спірним питання є невиплата належної пенсії позивачу. Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки на умовах передбачених законом і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обовязком захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із ч. 1ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Слід підкреслити пріоритетність застосування положень ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме, пункт 15 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

Суд зазначає, що безпідставним є посилання відповідача на відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій, оскільки порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Матеріалами справи підтверджено, що виплату пенсії позивачу поновлено, тобто поточна пенсія виплачується з листопада 2018 року, заборгованість з пенсійних виплат позивачу облікована відповідачем, період не виплати встановлено з 01.01.2017 року по 30.10.2018 року (зазначене викладено у відзиві та підтверджено наданою відповідачем що підтверджено довідкою №6031/07/25 від 28.11.2018 року), між тим позивачем заявлено вимогу щодо зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, а також заборгованість за весь період починаючи з 01.01.2017 року по дату винесення судом рішення у справі.

Оскільки судом встановлено, що пенсійні виплати поновлено, заборгованість нарахована, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання відповідача виплатити заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.01.2017 року по 30.10.2018 року.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Поряд із цим суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконання зазначеного рішення.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір сплачено відповідно до квитанції від 06.11.2018 року №0.0..11 у сумі 704,80 грн. та підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (83005, Донецька область, м. Донецьк, вул. Турбінна, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_1) до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити певні задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017 року по 30.10.2018 року.

Зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованість з пенсії за період з 01.01.2017 року по по 30.10.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ((85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (83005, Донецька область, м. Донецьк, вул. Турбінна, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2018 року.

Суддя Буряк І. В.