Справа № 2040/7946/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 р. № 2040/7946/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 23.04.2018 р. №660221/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №51 від 16.08.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати ОСОБА_4 фіскальну службу України здійснити реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. та податкової накладної №51 від 16.08.2017 р., які було подано ТОВ "Автоцентрзапчастина".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що не погоджується з рішеннями комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 23.04.2018 р. №660221/37576121 та від 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкових накладних. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної, оскільки ним надано всі необхідні документи для розблокування реєстрації податкових накладних №49 від 21.06.2017 р. та №51 від 16.08.2017 р., реєстрація яких відповідачем була зупинена. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, у зв'язку з чим, просить зобов'язати відповідача зареєструвати податкові накладні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р. залучено як другого відповідача ОСОБА_4 фіскальну службу України в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 13.12.2018 р. о 14:25 год. за згодою сторін.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримаи в повному обсязі, просили їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представником відповідача, Головного управління ДФС у Харківській області, 16.10.2018 р. до канцелярії суду було надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що приймаючи рішення від 23.04.2018 р. №660221/37576121 та від 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган виходив з того, що позивач надав пояснення з яких неможливо встановити обсяг та дату господарської операції та яка стосується загальних питань діяльності позивача без деталізування господарської операції. Також позивачем не надані розрахункові документи, банківські виписки, а також документи щодо зберігання та транспортування ТМЦ, що унеможливлює підтвердження господарської операції, а тому дії податкового органу відповідають Закону.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв'язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37576121.

Головним управлінням ДФС у Харківській області 06.08.2018 було прийнято рішення від 23.04.2018 р. №660221/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 18048,65 грн., в т.ч. ПДВ 3003,11 грн. (а.с.18).

Також, Головним управлінням ДФС у Харківській області 20.08.2018 р. було прийнято рішення №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №51 від 16.08.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 84000,00 грн., в т.ч. ПДВ 14000,00 грн. (а.с.36).

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Із матеріалів справи вбачається, ТОВ "Автоцентрзапчастина" 21.06.2017 р. була виписана податкова накладна №49 на загальну суму 18048,65 грн., в т.ч. ПДВ 3003,11 грн., яку було внесено до Єдиного реєстру податкових накладних для її подальшої реєстрації та сплати ПДВ (а.с.14-15).

Проте, позивачем було отримано від ДФС України квитанцію №1 від 14.07.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної, з посиланнями на вимоги: п.201.16 ст.201 ПКУ, реєстрація податкових накладної №49 від 21.06.2017 р. зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3214, 4010, 4016, 7318, 8302,8409, 8421, 8481, 8483, 8708, 9029. (а.с.16).

Також, ТОВ "Автоцентрзапчастина" 16.08.2017 р. була виписана податкова накладна №51 на загальну суму 84000,00 грн., в т.ч. ПДВ 14000,00 грн., яку було внесено до Єдиного реєстру податкових накладних для її подальшої реєстрації та сплати ПДВ (а.с. 33).

Позивачем було отримано від ДФС України квитанцію від 15.09.2017 про зупинення реєстрації податкової накладної, з посиланнями на вимоги: п.201.16 ст.201 ПКУ, реєстрація податкової накладної №51 від 16.08.2018р. зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7007. (а.с.34).

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з ОСОБА_4 класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", &q? к;Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Аналізуючи вище зазначені положення суд зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий, це сам етап прийняття рішення податковим органом.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд приходить до висновку, що рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

Так, судом встановлено, що ДФС України реєстрація податкових накладних №49 від 21.06.2017 р. та №51 від 16.08.2017 р. була зупинена та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" 18.04.2018 р. до контролюючого органу було надіслано повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК №49 від 21.06.2017р., реєстрація якої зупинена, яким надано пояснення та копії наступних документів на підтвердження реальності господарської операції: договір купівлі-продажу з постачальником №АЦЗ-ХР від 02.06.2016 р., видаткова накладна, платіжне доручення на оплату постачальнику, договір з покупцем на придбання реалізованих ТМЦ, видаткова накладна до вказаного договору, платіжне доручення.

Крім того, надано пояснення, що підприємство позивача займається оптовою торгівлею деталями та приладдям для автотранспортних засобів, що є основним видом діяльності підприємства. За даною податковою накладною ТОВ "Автоцентрзапчастина" реалізувало автозапчастини ТОВ «Харзбут», запчастини були транспортовані власним транспортом ТОВ «Харзбут» та за даною господарською операцією ТОВ «Харзбут» повністю розрахувалось з ТОВ "Автоцентрзапчастина".

Вказані пояснення та повідомлення 18.04.2018 року було отримано ОСОБА_4 фіскальною службою України та збережено на центральному рівні, що підтверджується квитанцією №1.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" 16.08.2018 р. до контролюючого органу було надіслано повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК №51 від 16.08.2017 р. реєстрація якої зупинена, яким надано пояснення та копії наступних документів на підтвердження реальності господарських операцій: договір поставки №508дп від 05.07.2017р.,специфікація, рахунок на оплату, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, виписки банку, договір поставки на придбання реалізованих ТМЦ, видаткова накладна, платіжне доручення.

Відповідно наданих пояснень повідомлено контролюючий орган, що даною податковою накладною ТОВ "Автоцентрзапчастина" реалізувало запчастини ДП «Завод імені ОСОБА_5» на умовах, вказаних в договорі.

Вказані пояснення та повідомлення 16.08.2018 року було отримано ОСОБА_4 фіскальною службою України та збережено на центральному рівні, що підтверджується квитанцією №2.

Комісією Головного управління ДФС у Харківській області 23.04.2018 р. прийнято рішення №660221/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних та 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №51 від 16.08.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відзиві на позов представник відповідачів посилався на те, що з наданих позивачем пояснень неможливо встановити обсяг та дату господарської операції та зазначено, що позивачем не надані розрахункові документи, банківські виписки, а також документи щодо зберігання та транспортування ТМЦ.

З наданих до суду представником позивача документів вбачається, що основним видом діяльності позивача є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. (КВЕД 45.31).

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" (в якості продавця) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харзбут» (в якості покупця) 02.06.2016р. укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу №АЦЗ-ХР, за умовами якого продавець передає, а покупець приймає у власність та оплачує товар, кількість та асортимент якого погоджується сторонами, та зазначається у рахунках чи видаткових накладних, які є невідємною частиною цього Договору. Сторони погоджуються, що видаткова накладна на передану продукцію є документом, який засвідчує факт передачі товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) продукції. (п.1.1., п.1.2. Договору).

Відповідно до п.3.2. Договору, оплата ціни (вартості) товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця протягом 180 календарних днів від дня отримання товару.

Завантаження, вивіз та доставка товару здійснюється транспортом та за рахунок покупця. (п.4.2. Договору).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем долучено до матеріалів справи видаткову накладну №285 від 21.06.2017 р. та рахунок на оплату №424 від 21.06.2017 р.

Згідно видаткової накладної №285 від 21.06.2017 р. позивачем передано у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Харзбут» деталі та приладдям для автотранспортних засобів, а саме, втулки провушини амортизатора, р/к гідроцил. повороту, пильовик пальця рулевого, втулка амортизатора, герметик, фільтри, ремені генератора, гура, прокладки клапанної кришки, тяга стабілізатора, вал карданний, болт развалу, датчик швидкості, кільця поршневі та кріплення передньої балки.

Судом встановлено, що ТОВ "Автоцентрзапчастина" 21.06.2018 року була виписана податкова накладна №49 на загальну суму 18048,65 грн., в т.ч. ПДВ 3008,11 грн.

Платіжне доручення №847 від 05.07.2017 р., долучене позивачем до матеріалів справи підтверджує здійснення контрагентом позивача оплати товару, деталей та приладдя для автотранспортних засобів, у безготівковій формі.

Транспортування товару здійснювалось відповідно до умов договору транспортом та за рахунок покупця, що підтверджується долученою до матеріалів справи товарно-транспортною накладною №Р285 від 21.06.2017 р.

Як встановлено судом, реалізовані Товариству з обмеженою відповідальністю «Харзбут» ТМЦ, були придбані підприємством позивача за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу №б/н від 01.05.2017 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" (в якості Покупця) та ФОП ОСОБА_6 (в якості Продавця).

На підтвердження здійснення вищевказаної господарської операції позивачем долучено до матеріалів справи видаткову накладну №45 від 21.06.2017 р., платіжне доручення №539 від 14.08.2017 р. та товарно-транспорту накладну №45 від 21.06.2017 р.

Також, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" (в якості продавця) та ОСОБА_4 підприємством «Завод ім. В.О. Малишева» (в якості покупця) укладено договір поставки №508дп від 05.07.2017 р., за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупцю, а покупець у порядку і на умовах, передбачених даним договором, зобовязується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності, асортимент комплектність, кількість та вартість якого визначається сторонами окремо в специфікаціях або листах, що є невідємною частиною договору.(п.1.1. Договору).

Згідно з п.1.2.Договру поставка товару буде здійснюватися партіями.

Відповідно до п.1.4. Договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту оплати покупцем вартості товару або з моменту передачі товару покупцю, в залежності від того, яка з подій настане раніше.

Відповідно до Специфікації №3/1 від 05.07.2017 р. до Договору №508дп від 05.07.2017 р. позивач зобовязується поставити покупцю, зокрема, скло з обігрівом 60м-000.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем долучено до матеріалів справи рахунок на оплату №551 від 16.08.2017 р. та видаткову накладну №378 від 16.08.2017 р.

Судом встановлено, що ТОВ "Автоцентрзапчастина" 16.08.2017 року була виписана податкова накладна №51 на загальну суму 84000,00 грн., в т.ч. ПДВ 14000,00 грн.

Транспортування товару здійснювалось підприємством позивача, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено товарно-транспорту накладну №Р378 від 16.08.2017 р.

Надана позивачем виписка з банківського рахунку позивача від 31.08.2018 року підтверджує здійснення контрагентом позивача оплати товару, скла з обігрівом, у безготівковій формі.

Вказаний реалізований на адресу ДП «Завод ім. В.О. Малишева» товар був придбаний ТОВ "Автоцентрзапчастина" за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу №б/н від 01.05.2017 р., що підтверджується видатковою накладною №19 від 16.08.2017 р. та випискою по рахунку від 16.08.2018 р.

Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагентів позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаними контрагентами або відсутності реального характеру цих операцій матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані позивачем до контролюючого органу, а також до суду, первинні бухгалтерські документи підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов'язує виникнення податкових зобов'язань та права виписки податкової накладної позивачем.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 23.04.2018 р. №660221/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №51 від 16.08.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи п. 28 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. та податкової накладної №51 від 16.08.2017 р., які було подано ТОВ "Автоцентрзапчастина", є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Суд вказує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

А згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" (вул. Конєва, буд. 4, офіс 406, м. Харків, 61052, код 37576121) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198), Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код 39292197) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 23.04.2018 р. №660221/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 20.08.2018 р. №887928/37576121 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №51 від 16.08.2017 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати ОСОБА_4 фіскальну службу України здійснити реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №49 від 21.06.2017 р. та податкової накладної №51 від 16.08.2017 р., які було подано ТОВ "Автоцентрзапчастина".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентрзапчастина" (вул. Конєва, буд. 4, офіс 406, м. Харків, 61052, код 37576121) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя Д.А. Волошин