Справа № 520/10582/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2018 р. № 520/10582/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61171, код НОМЕР_1) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 443 від 25.10.2018 Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про відмову ОСОБА_1 у належному обчисленні державної (основної) пенсії відповідно до ст. 59 п.3 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова здійснити з 01.10.2017 належне обчислення державної (основної) пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 59 ч. 3 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши державну (основну) пенсію виключно з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності, в даний час - 80%, за формулою: п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, помножений на відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень зазначеного закону та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з подальшим перерахунком державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перерахунку пенсії, проведеного відповідачем, розмір його пенсії зменшився, хоча розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2018 зріс та тільки цей показник мав бути врахований відповідачем. Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що орган пенсійного Фонду України діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, та зазначив, що в результаті проведеного перерахунку пенсії позивача, розмір пенсії став дійсно меншим, однак позивачу проводиться доплата до розміру раніше призначеної пенсії.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Індустріальному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

ОСОБА_1 призначена державна пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, а також додаткова пенсія згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796 - XII (надалі - Закон № 796).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по справі № 820/2677/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 97 від 30.03.2018 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, починаючи з 01 жовтня 2017 року, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Індустріальним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по справі № 820/2677/18 позивачу з 01.10.2017 здійснено перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Розрахунок вищезазначеної мінімальної зарплати було здійснено наступним чином: п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати з 01.10.2017 склав 13437,025 грн., а саме: (3764,40 грн.*(3200 грн.*5/4482,35 грн.)=13437,025 грн., де: 3764,40 грн. - середня зарплата (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, визначена як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки; 3200 грн.*5 - мінімальна зарплату з 01.01.2017 в 5-тикратному розмірі; 4482,85 грн. - середня зарплата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені внески, за 2016 рік.

Розмір пенсії після осучаснення заробітної плати з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, не може перевищувати з 01.10.2017 - 10740,00 грн.; з 01.01.2018 - 14520,00 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 склав 10749,62 грн, але з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії склав 10740,00 грн, а саме: 10749,80 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку (13437,025 грн.*80%)

З 01.01.2018 в зв'язку зі зміною мінімальної заробітної плати управлінням позивачу було проведено перерахунок пенсії та застосовано наступний розрахунок вищезазначеної зарплати: п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2018 склав 11169,7277 грн., а саме: 3764,40 грн.*(3723 грн.*5/6273,46 грн.).

За розрахунком відповідача розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 склав 8935,78 грн (11169,7277 грн.*80%).

Позивач не погодився з перерахунком пенсії з 01.01.2018 та звернувся до відповідача з відповідною заявою.(а.с. 42,43)

Рішенням Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 443 від 25.10.2018 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав для вказаного перерахунку.(а.с.44)

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з таких приписів чинного законодавства.

Відповідно до п. 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23 листопада 2011 р. № 1210, за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З аналізу зазначеної норми, суд приходить до висновку, що розрахунок провадиться за формулою П=Зс*Кзс/К/в/100%, в якій показник Кзс визначається за формулою: КЗС=Зп(мін)*5/Зс1. При цьому підставою для перерахунку пенсії є зміна розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Разом з цим з положень зазначеної норми Постанови КМУ від 23 листопада 2011 р. № 1210 вбачається, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок призначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, тобто у разу перерахунку пенсії позивачу має змінюватися виключно значення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в той час як інші показники, зокрема, Зс1 - мають залишатися без змін. Саме в цьому полягає сенс законодавчо встановленої гарантії щодо проведення перерахунку пенсії при збільшенні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов'язок щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 у зв'язку зі зміною мінімальної заробітної плати, однак відповідачем безпідставно було змінено показник середньої заробітної плати (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Відповідач у відзиві на позов посилається на п. 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 р. № 1210, однак не наводить жодної норми вказаної постанови, яка б передбачала зміну складових для розрахунку пенсії, крім розміру мінімальної заробітної плати у випадках, передбачених чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування Рішення № 443 від 25.10.2018 Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова здійснити з 01.10.2017 належне обчислення державної (основної) пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 59 ч. 3 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши державну (основну) пенсію виключно з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності, в даний час - 80%, за формулою: п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, помножений на відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень зазначеного закону та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по справі № 820/2677/18 зобов'язано Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, починаючи з 01 жовтня 2017 року, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, відповідач, за рішенням суду мав провести позивачу перерахунок відповідно до приписів ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", порядок проведення якого визначений положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, позовні вимоги у вказаній частині не є обґрунтованими, однак з огляду на встановлені судом порушення порядку обрахування пенсії позивача з 01.01.2018 у зв'язку зі зміною мінімальної заробітної плати суд вважає належним способом захисту його прав зобов'язання відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016р., в розмірі 4482,35 грн.

Щодо позовних вимог про проведення подальшого перерахунку державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення ст. 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що ч. 2 цієї статті гарантує кожному захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано ч. 3, 5 та 6 ст. 55 Конституції України.

Водночас зобов'язання відповідача проводити подальший перерахунок державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків є рішенням на майбутнє, коли відсутнє порушення прав чи свобод позивача, а тому є передчасним і не підлягає задоволенню.

При розгляді позовної вимоги про виплату пенсії без обмеження її розміру, суд виходить з наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ, що набрав чинності 01.01.2017, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції, а саме визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, яке неконституційними не визнавалось.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 (у справі за заявою "Великода проти України") підтверджено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На залежність розмірів соціальних виплат від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

У цьому рішенні вказано, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 (абзац 6 підпункту 2.1 пункту 2 рішення).

За таких обставин, виплата пенсії підлягає обмеженню її максимальним розміром у 2017 році, як передбачено вищенаведеними нормами Закону.

Згідно з п. 2 ПРИКІНЦЕВИИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (у редакції, чинній станом на 01 січня 2018 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" 1. Максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2018 року становить - 1373,00 грн (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік").

Наведена норма Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не скасована, не визнана неконституційною та підлягає виконанню.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати пенсії без обмеження її граничного розміру.

З огляду на що, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61171, код НОМЕР_1) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 443 від 25.10.2018 Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016р., в розмірі 4482,35 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 грудня 2018 року.

Суддя Білова О.В.