Справа № 826/9350/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2018 року № 826/9350/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петроліум»

до Державної фіскальної служби України

треті особи Публічне акціонерне товариство «Національне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра Україна», Дочірнє Підприємство Національної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України «Західукргеологія»

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Юроуп Петроліум" (надалі також - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач), треті особи Публічне акціонерне товариство "Національне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра Україна" (надалі також - третя особа-1), Дочірнє Підприємство Національної компанії "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" (надалі також - третя особа-2), Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України «Західукргеологія» (надалі також - третя особа-3) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Представником позивача зазначено, що відповідачем протиправно не здійснено реєстрацію податкових накладних, оскільки позивачем дотримано та не порушено норм чинного законодавства.

Представником відповідача на адресе суду подано відзив на заявлений адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) третіми особами подано письмові пояснення по суті спору, яка залучена до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ТОВ «ІСТ Юроуп Петроліум» (стара назва ТОВ «Голден Деррік») на виконання мирових угод Господарського суду м.Києва здійснено перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) контрагентам:

на виконання мирової угоди по справі №910/22595/16 перераховано 331872,86грн. (ПДВ 55312,14грн.);

на виконання мирової угоди по справі №910/22593/16 перераховано 109516,22грн. (ПДВ 18252,70грн.);

на виконання мирової угоди по справі №910/10529/14, перераховано 624 767,82 грн. (ПДВ 104 127,97грн.).

Відповідно до п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПКУ), факт повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, є підставою для коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної, який зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень абз.2 п.192.1 ст.192 ПКУ, у випадку зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, реєстрація розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється отримувачем товарів/послуг, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Позивачем складено та направлено на ПАТ «НАК «Надра України», ДП НАК «Надра України «УГНВЦ», та ДП «Західукргеологія» для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.05.2018 до податкової накладної №3 від 15.10.2012; №2 від 10.05.2015 до податкової накладної №8 від 13.11.2012; №3 від 10.05.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011; №4 від 10.05.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011, №6 від 10.06.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

Як зазначає позивача, під час реєстрації контрагентами вказаних розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Державною фіскальною службою України не прийнято квитанції з позначкою: "документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 р. №341), а сама: дата складання податкової не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання самого розрахунку коригування".

Позивача вважає, що зазначена підстава відмови в прийнятті до реєстрації розрахунків коригування суперечить вимогам Податкового кодексу України та положенням Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Абзацом 1 п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України встановлено, що суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача товарів/послуг підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових

Пунктом 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Тобто у випадку наявності строкових обмежень для складання розрахунку коругування до податкових накладних, то ці обмеження можуть бути встановлені виключно ПКУ.

Пункт 192.1 статті 192 Податкового кодексу України має наступний зміст: "Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна і ми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Даний пункт ст. 192 Податкового кодексу України не містить будь-яких строків чи обмежень на здійснення реєстрації розрахунку коригування ПДВ у Єдиному реєстрі податкових накладних, адже зазначена визначає випадки, за яких необхідно здійснити коригування та особу, яка зобов'язана :ти реєстрацію розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стаття 102 Податкового кодексу України, яка вказана в квитанціях № 1 як одна з підстав відмови у прийняття розрахунків коригування до реєстрації, має лише три пункти, в яких є посилання на строк, тривалістю у 1095 календарних днів - п. 102.1, 102.4 та п. 102.5.

На дату направлення квитанції №1 положення п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України мало наступний зміст: контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за тім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, тик податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларації протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.".

Пункт 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України передбачає строки податковим органом свого права на самостійне визначення суми грошових зобов'язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника : датку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Пункт 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Тобто Податкового кодексу України регламентує лише діяльність податкового органу, в су з цим він не може бути використаний для регулювання спірних правовідносин.

Пунктом 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Посилання відповідача на п. 6 Порядку № 1246 (в редакції, чинній на дату складення розрахунків коригування до податкових ладних), розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 01.02.2015 та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування".

Даним Порядком № 1246 визначається процедура реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних, які взагалі не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відомості яких не підлягали внесенню до Реєстру.

Суд зазначає, що дана норма не застосовується до спірних правовідносин, оскільки податкові накладні, до яких були складені розрахунки коригування, відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ з 01.07.2011 підлягали реєстрації та були зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема:

податкова накладна №3 від 15.10.2012 (ПДВ за податковою накладною - 289 488,80грн., ПДВ за розрахунком коригування - 18 252,70грн.) була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно даних квитанції документ був доставлений до ДПА України 23.10.2012 в 15:00:01, документ зареєстровано за номером та вказано, що документ прийнято;

податкова накладна №8 від 13.11.2012 (ПДВ за податковою накладною - 666 666,67грн., ПДВ за розрахунком коригування - 55 312,14грн.) була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно даних квитанції документ був доставлений до ДПА України 22.11.2012 в 15:24:31, документ зареєстровано за номером та вказано, що документ прийнято;

податкова накладна №16 від 20.12.2011 (ПДВ за податковою накладною - 908841,00грн., ПДВ за розрахунком коригування - 5849,24грн.) була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно даних квитанції документ був доставлений до ДПА України 23.12.2011 в 11:45:32, документ зареєстровано за номером та вказано, що документ прийнято;

податкова накладна №35 від 27.12.2012 (ПДВ за податковою накладною - 1 333 333,33грн., ПДВ за розрахунком коригування - 101127,97грн.) була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно даних квитанції документ був доставлений до ДПА України 29.12.2011 в 15:22:03, документ зареєстровано за номером та вказано, що документ прийнято;

податкова накладна №28 від 18.08.2011 (ПДВ за податковою накладною - 300 000,00грн., ПДВ за розрахунком коригування - 5075,00грн.) була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно даних квитанції документ був доставлений до ДПА України 18.08.2011 в 11:49:08, документ зареєстровано за номером та вказано, що документ прийнято.

Отже, податкові накладні вже були зареєстровані раніше, підстав для відмови в прийнятті до реєстрації коригування кількісних і вартісних показників з посиланням на п.6 Порядку №1246 є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій та рішень з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петроліум» до Державної фіскальної служби України, треті особи Публічне акціонерне товариство «Національне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра Україна», Дочірнє Підприємство Національної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України «Західукргеологія» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.05.2018 по податковій накладній №3 від 15.10.2012;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 10.05.2018 по податковій накладній №8 від 13.11.2012;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 10.05.2018 по податковій накладній №16 від 20.12.2011;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №4 від 10.05.2018 по податковій накладній №35 від 27.12.2011;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №6 від 10.05.2018 по податковій накладній №28 від 18.08.2011.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв'язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

25.05.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.05.2018 по податковій накладній №3 від 15.10.2012;

25.05.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 10.05.2018 по податковій накладній №8 від 13.11.2012;

25.05.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 10.05.2018 по податковій накладній №16 від 20.12.2011;

25.05.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 10.05.2018 по податковій накладній №35 від 27.12.2011;

29.05.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №6 від 10.05.2018 по податковій накладній №28 від 18.08.2011.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петроліум» () здійснені витрати, щодо сплати судового збору у розмірі 8810,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій