Справа № 2340/4940/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 грудня 2018 року справа № 2340/4940/18

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 2340/4940/18

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

17.12.2018 ОСОБА_1, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, 18000, ) щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18002, РНОКПП НОМЕР_2) з 01.04.2016 до 31.03.2018;

- зобов'язати Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, 18000, ) поновити та виплатити допомогу при народженні дитини ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18002, РНОКПП НОМЕР_2) з 01.04.2016 до 31.03.2018.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вимога сформовано щодо власності ОСОБА_2, яка не зазначена ні учасником відносин в інтересах якої виступає мати ОСОБА_1, ні власником виплати.

Допомога, призначена державою, вважається власністю дитини і право на її отримання не залежить від фінансового стану батьків, їхнього роду діяльності або трудового стажу і однаково виплачується студентам, безробітним, державним службовцям та підприємцям. Допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку об'єднана в один вид - допомогу при народженні дитини - і з 01.07.2014 призначається в єдиному розмірі. Сім'ям в яких діти народилися до 30.06.2014 виплата допомоги продовжується у раніше встановленому розмірі, а після досягнення дитиною двох років на наступні 12 місяців призначається щомісячна допомога у сумі 130 гривень, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, який постійно проживає разом з дитиною. Вона призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

У позовній заяві зазначено, що припинення виплати допомоги при народженні відбулося з 01.04.2016 року під час перебування позивачки разом із донькою за кордоном та зазначено, що після повернення позивачка звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини з 01.04.2016 до 31.03.2018, проте листом від 06.09.2018 № К-381/28-5/01-11 було повідомлено, що у зв'язку з тим, що позивач є внутрішньо-переміщеною особою, у якої закінчився термін дії довідки № НОМЕР_1 та не наданням рахунку для соціальних з ПАТ «Державний ощадний банк України» припинено виплату допомоги при народженні дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів, коли саме позивач дізналася про порушення прав своєї дитини, доказів перебування позивачки за кордоном разом з дитиною.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що позивачем у обґрунтування позовних вимог не надано відомостей та доказів на їх підтвердження щодо: користування позивача онлайн послугою оформлення допомоги; підтвердження причин несвоєчасного звернення у контексті відмови - відсутність заяви у законодавчо-визначений термін; формування періоду саме з 01.04.2016 до 31.03.2018 із зазначенням порушених норм права; у чому полягає порушення прав позивачки, як матері дитини у контексті того, що допомога при народженні дитини є власністю дитини.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Позивачем у позовній заяві не зазначено обґрунтування порушених прав оскаржуваної бездіяльності відповідача щодо прав, свобод, інтересів дитини в інтересах якої виступає позивачка.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 6-14, 19, 160, 161, 169, 241, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити дії, залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення;

- надання обґрунтування порушених прав оскаржуваним рішенням відповідача щодо прав, свобод, інтересів дитини в інтересах якої виступає позивачка;

- надання доказів у обґрунтування позовних вимог, сформованих лише щодо права матері дитини.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова