Справа № 158/2656/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3527/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікула О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу командира військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 про продовження строку затримання іноземця,-

суддя в 1-й інстанції - Костюкевич О.К.,

час ухвалення рішення 30.10.2018 року, 13:02 год.,

місце ухвалення рішення м. Ківерці,

дата складання повного тексту рішення 30.10.2018 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі позивач) звернулась із адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про продовження строку затримання на шість місяців, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, до 01.05.2019 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення у справі, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та винести нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що неможливо примусово видворити іноземця у визначений законодавством строк, оскільки з країни його походження, на неодноразові запити щодо ідентифікації відповідача, інформація не надходила, а тому необхідним є продовження строку його затримання для забезпечення виконання рішення суду про передачу з України.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач перебуває на території України незаконно. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.05.2018 року було задоволено адміністративний позов військової часини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до відповідача про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідач перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. За час перебування у пункті, іноземець із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався.

На день звернення до суду з відповідним позовом інформації від Посольства В`єтнаму в Україні щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства В`єтнаму не надходило.

01.11.2018 року закінчився строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, шляхом надсилання запитів до надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні про ідентифікацію, зокрема, відповідача та Департаменту консульської служби МЗС України про сприяння у передачі інформації до Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні, однак відповідна інформація не одержана, а співпраця з боку відповідача під час процедури його ідентифікації відсутня.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем ідентифіковано відповідача, оскільки останній надав паспорт, так як за відсутності інформації з країни громадянської належності щодо ідентифікації іноземця та підтвердження його особи неможливо виконати рішення про примусове видворення.

Таким чином, оскільки позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача, та з огляду на наявність умов, передбачених ч.13 ст. 289 КАС України, за яких неможливо ідентифікувати відповідача, забезпечити його примусове видворення чи реадмісію у строк затримання, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.05.2018 року у справі № 308/4696/18, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Судова колегія враховує рішення ЄСПЛ з питань обмеження права на свободу, передбаченого підпунктом "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на відсутність у відповідача документа, що дає право перебування на території України, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо необхідності продовження строку затримання відповідача.

Відтак, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 289,308,310,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу командира військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року у справі № 158/2656/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію до 01 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 грудня 2018 року.