Справа № 0240/3796/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 грудня 2018 р. Справа № 0240/3796/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3 (24600, Вінницька область, Крижопільський район, смт. Крижопіль, вул. Сонячна, 9)

до: Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект, Перемоги, 14)

про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2018 року посадовими особами Укртрансбезпеки був зупинений автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія позивача, на д/д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 286 км.

Під час перевірки, водієм було надано всі необхідні документи, передбачені ст. 48 Законом України "Про автомобільний транспорт". Однак, під час перевірки посадовими особами вказано, що поліс № АМ/2529991 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ належним чином не є оформленим та не чітко зазначено прізвище "Салган".

Позивач вважає, що поліс оформлено належним чином, на той автомобіль, яким керував автомобіль, і був наданий для перевірки посадовій особі.

Позивач вказує, що звинувачуючи його у порушенні ст. 48 Законом України "Про автомобільний транспорт" через неправильне оформлення строхового полісу, посадовими особами складено Акт №058878, який є абсолютно безпідставним та проявом зловживання посадовою особою своїми посадовими обов"язками.

Відтак, позивач вважає, що постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №049814 від 09.10.2018 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в полісі зазначено чітко прізвище, ім'я та по-батькові - ОСОБА_3; число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків; паспорт громадянина України, що дає можливість без будь-яких сумнівів однозначно ідентифікувати особу.

Враховуючи вказане, позивач зазначає, що вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" останнім не порушено.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання.

На адресу суду від сторони відповідача на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2018 року направлено відзив за вх. №54520 на позовні вимоги ОСОБА_4 Згідно до змісту відзиву відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Інспекторами Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки 21.09.2018 року на а.д. М-21, Виступовичі - Житомир - Моглів-Подільський 286 км, було проведено перевірку автомобіля марки Mercedes-Benz Atego 1228L, реєстраційний номер АВ 3477 CP під керуванням ОСОБА_5, що належить ОСОБА_3.

Законність проведення рейдової перевірки підтверджують щотижневий графік проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області у період з 17.09.2018 по 23.09.2018 року.

Направлення на перевірку №009316 від 17.09.2018 року про проведення рейдової перевірки за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У ході перевірки уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом №058878 від 21.09.2018 року, у якому зафіксовані порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Згідно до Акту зазначено, що під час надання послуг з перевезення вантажу накладна №НО-0063771 від 21.09.2018 не відповідає Наказу Мінтрансзв'язку України №363 від 14.10.1997 року п 11.1, а саме не зазначено: відомості про перевізника; найменування відправника і одержувача вантажу; водія автомобіля.

Водія було ознайомлено з актом №058887 від 21.09.2018 року від пояснень та підпису водій ОСОБА_5 відмовився, про що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області був зроблений відповідний запис.

Відповідно до п. 22 Порядку 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно до наказу Міністерства Транспорту України №363 від 14.10.1997 року, зокрема пункту 11.1, основним документом на перевезення вантажів є товарно - транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно даного порушення, з урахуванням п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відносно даних про порушення справа розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання (п. 26 Порядку №1567).

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. За надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про час і місце розгляду справи позивач був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням (копія додається).

На розгляд справи не прибув ні позивач, ні його представник, жодних заяв або пояснень до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області не надходило.

Таким чином розгляд адміністративної справи проводився без участі позивача та за наявними матеріалами у справі, тому за рішенням Начальника Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, враховуючи усі обставини справи, наявні матеріали та докази, дійшов висновку про наявність вини перевізника у порушенні вимог законодавства та прийняв рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за результатами розгляду справи були винесені постанова про застосування адміністративно господарського штрафу №049814 від 09.10.2018 року у розмірі 1700 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що постанова від 09.10.2018р. № 049814 винесена Начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області є законною.

В ході судового розгляду адміністративної справи представником позивача заперечувалась видаткова накладна №НО-0063771 як доказ порушення законодавства про автомобільний транспорт. Зазначено, що видаткова накладна від 21.09.2018 №НО-0063771 немає ніякого відношення до ОСОБА_3

21.09.2018 автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 прямував не до міста Вінниці, а в м. Калинівку Вінницької області за товаром "гречка", в підтвердження чого суду надано накладну №24 від 21.09.2018. Також долучено до матеріалів справи договір поставки №1021 від 01.01.2018, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4, що підтверджує напрямок вищевказаного ТЗ до м. Калинівки та спростовує доводи відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги викладені в позовні заяві та просив суд задовольнити позов. Натомість, представник відповідача заперечував в судовому засіданні, посилаючись на мотиви викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі Направлення на перевірку №009316 від 17.09.2018 року про проведення рейдової перевірки за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 21.09.2018 року інспекторами Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено захід державного контролю, шляхом рейдової перевірки на а.д. М-21, Виступовичі - Житомир - Моглів-Подільський 286 км проведено перевірку автомобіля марки Mercedes-Benz Atego 1228L, реєстраційний номер АВ 3477 CP під керуванням ОСОБА_5, що належить ОСОБА_3.

За результатами перевірки уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом №058878 від 21.09.2018 року.

Відповідно до акту №058878 під час перевірки виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зокрема, під час надання послуг з перевезення вантажу накладна №НО-0063771 від 21.09.2018 не відповідає п. 11.1 Наказу Мінтрансзв'язку України №363 від 14.10.1997 року, а саме: відсутні відомості про перевізника; найменування відправника і одержувача вантажу; водія автомобіля.

Відповідно до Акту, водія було ознайомлено з актом № 058887 від 21.09.2018 року, від пояснень та підпису водій ОСОБА_5 відмовився, про що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області був зроблений відповідний запис.

В подальшому на адресу позивача було направлено повідомлення №19/18 для участі в розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт 21.09.2018. Вказане повідомлення позивачем отримано, про що свідчить поштове повідомлення про вручення від 01.10.2018 року.

Позивач на розгляд справи не прибув, що підтверджено письмовими доказами та не заперечувалась представником позивача в ході судового розгляду.

09.10.2018 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №0149814, в зв'язку із тим, що допущено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", та постановлено стягнути штраф в сумі 1700 грн.

Позивач не погоджується із постановою про застосування адміністративно - господарського штрафу №0149814, оскаржує її до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується наступним.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05 квітня 2001 року (далі - Закон №2344-III).

Відповідно п.1 ч.7 ст.6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Приписами п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року (далі - Положення) визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Разом з тим, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року (далі - Порядок).

Приписами пункту 4 цього ж Порядку визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За визначенням, яке міститься в положеннях Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (п.12 Порядку).

За визначеннями наведеними в статті 1 цього ж Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У відповідності до ст. 47 Закону №2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов'язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об'єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування. До комплексу допоміжних операцій, пов'язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Правила технологічних перевезень вантажів транспортними засобами затверджуються керівництвом виробничого об'єкта.

При цьому статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Пунком15 Порядку №1567 одними із питань, що перевіряється при проведенні рейдової перевірки є: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Так, під час перевірки складено акт від 21.09.2018 року про те, що під час надання послуг з перевезення вантажу накладна №НО - 0063771 від 21.09.2018 не відповідає п. 11.1 Порядку перевезення вантажів Наказ Мінтрансзв"язку №363 від 14.10.1997, а саме в накладній не зазначено відомості про перевізника, відправника, одержувача, водія, автомобіль, місце навантаження та розвантаження вантажу.

В ході розгляду адміністративної справи, представником позивача заперечується факт перевезення вантажу відповідно до накладної №НО - 0063771 від 21.09.2018. Натомість згідно пояснень зазначено, що 21.09.2018 автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 прямував не до міста Вінниці, а в м. Калинівку Вінницької області за товаром "гречка". В підтвердження надано накладну №24 від 21.09.2018, договір поставки №1021 від 01.01.2018, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4, що, на думку представника позивача, підтверджує напрямок вищевказаного ТЗ до м. Калинівки та спростовує доводи відповідача.

Надаючи оцінку даним доказам, установлено, що між ФОП ОСОБА_6 (Постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір поставки №1021 від 01.01.2018. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору передбачено, що постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити товар у повному розмір на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 3.4 Договору, постачальник за даним Договором поставляє Покупцю товари із залишковим терміном придатності з дня поставки щонайменше 1/2 від загального терміну придатності, якщо інше не передбачено окремими домовленостями між Покупцем і Постачальником оформленими додатками до Договору.

Згідно до п. 1.4 Договору, поставка товару здійснюється Постачальником за адресами згідно додатку №1.

Відповідно до аналізу положень договору обов"язок щодо поставки товару на адресу Покупця покладається на Постачальника, що відповідно від ФОП ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_3 Відтак, даний договір не є належним доказом напрямку вищевказаного ТЗ до м. Калинівки. Суд також відхиляє як доказ накладну №24 від 21.09.2018, оскільки в ній зазначено лише відомості про назву товару "гречка зелена" на суму 11800,00 грн. від ФОП ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_3 Зазначена видаткова накладна не містить відомостей про перевізника; найменування відправника і одержувача вантажу; водія автомобіля.

Щодо долученого дублікату чеку від 05.11.2018 від платника ОСОБА_3 на суму 11777,00 грн. де отримувачем визначено ОСОБА_7, то суд зазначає, що докази не можуть бути достовірними, на підставі яких не можна встановити дійсні обставини справи, зокрема, щодо відсутності порушень вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", установлених в ході перевірки.

В силу положень ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що позивач первісно звертаючись до суду із адміністративним позовом обґрунтовував протиправність оскаржуваної постанови тим, що під час перевірки здійснено огляд Полісу обов'язкового страхування №АМ/2529991. Однак, під час розгляд справи встановлено, що під час перевірки уповноваженими особами відповідача встановлено порушення щодо оформлення товарно-транспортної накладної №НО-0063771.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх мотивів, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, не підтверджені обставинами справи, відтак вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових відсутні, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено: (22.12.2018)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна