Справа № 607/8719/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/102/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Кузьмича С.М., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Марцинковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року (суддя- Сливка Л.М., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 607/8719/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у невиплаті йому пенсії по віку; зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплачувати пенсію по віку починаючи з 08.06.2016р.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати пенсії по віку ОСОБА_1; зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 виплату пенсії по віку, починаючи з 13 січня 2017 року; позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виплати пенсії по віку за період з 08 червня 2016 року по 12 січня 2017 року включно - залишено без розгляду; стягнуто з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги посилається на ті обставини, що, оскільки позивач продовжує працювати на посаді, яка передбачена Законом України «Про судоустрій і статус суддів», відтак призначена йому пенсія згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до його звільнення з роботи не виплачується.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з довідкою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області № 1254/03 від 12 липня 2017 року, ОСОБА_1 з 03 січня 2016 року одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» довічно. 13 липня 2016 року він отримав пенсійне посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, вважає, що відповідно до частини 1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», в редакції Закону № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, передбачено, що тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються. За цих обставин, призначена позивачу пенсія не виплачується, так як згідно із матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 працює на посаді передбаченій Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Після звільнення з роботи виплата пенсії, відповідно до цього Закону буде поновлена.

Не погодившись з такими діями пенсійного органу щодо невиплати пенсії за віком, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести позивачу виплати пенсії по віку, починаючи з 13 січня 2017 року, оскільки вважав, що пенсійний орган діяв не у спосіб встановлений законом.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци 2 і 3 якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Вказані норми визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон № 1774-VIII, яким внесено зміни до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року:

особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

Станом на час виникнення спірних правовідносин, вказані норми закону не скасовані та не визнані у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України.

Отже, як з 1 січня 2016 року до 20 грудня 2016 року, так і з 1 січня 2017 року по час розгляду справи в суді першої інстанції призначені пенсії не виплачуються у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 08.06.2016р. Конституційним Судом України прийнято рішення № 4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними внесені зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI, які стосувалися запровадження обмеження виплати пенсії/довічного грошового утримання суддів у відставці та щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вказаного Закону, а не пенсії за віком, яка призначена працюючим суддям за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV.

Відтак колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 виплати пенсії по віку, починаючи з 13 січня 2017 року.

Разом з тим, щодо строків звернення до адміністративного суду колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.100 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у липні 2016 року (дата видачі пенсійного посвідчення) ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, однак не вживав будь-яких заходів щодо їх поновлення, а до суду звернувся 13.07.2017 року.

Відтак судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що оскільки позивач жодними доказами не обґрунтував поважність причин пропуску строку звернення до суду, тому позовні вимоги за період з 08 червня 2016 року по 12 січня 2017 року, які виходять за межі шестимісячного строку, залишив без розгляду.

Оскільки вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати пенсії по віку ОСОБА_1; зобов'язання Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 виплату пенсії по віку, починаючи з 13 січня 2017 року задоволенню не підлягають, то слід скасувати постанову в частині стягнення з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 640 грн.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, через що постанова суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача судового збору, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року у справі № 607/8719/17в частині визнання неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати пенсії по віку ОСОБА_1, зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 виплату пенсії по віку, починаючи з 13 січня 2017 року та стягнення з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору скасувати, та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в позові.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді С. М. Кузьмич
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 19.12.2018р.