Справа № 334/4850/16-а
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.12.2018
Справа № 334/4850/16-а
Провадження № 2-а/334/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області по справі про адміністративне правопорушення №100 від 19.07.2016 р., та постанови №101 від 19.07.2016 р. Позивач посилається на те, що постанови відповідача були прийняті при суттєвому порушенні норм чинного законодавства. Перевірку було призначено відповідачем за відсутності підстав для її призначення, проводилась позапланова перевірка з чисельним порушенням прав позивача, які полягали в позбавленні позивача права надати зауваження до акту перевірки від 22.07.2016 р., заперечити на протокол про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що відповідачем при перевірці було порушено принцип неупередженості, для чого наводить аналогічні випадки, коли відповідач за аналогічних фактичних обставин встановлював відсутність порушень щодо інших замовників будівництва. Позивач вказує на те, що посадова особа відповідача без повідомлення позивачеві його прав та обов'язків, без заслуховування заперечень позивача, без розгляду доказів та матеріалів, на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення визнала позивача винним у його вчиненні. Крім того, позивач посилається на низку процесуальних порушень під час проведення перевірки та винесення спірних постанов про адміністративне правопорушення з боку відповідача таких як: проведення позапланової перевірки в неповному складі, розгляд справи про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою. Позивач вважає, що постанови є незаконними та підлягають скасуванню у зв'язку з відсутністю складу та факту адміністративних правопорушень, за вчинення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідачем.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надав суду письмові заперечення на позов. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з тим, що позапланова перевірка була проведена у повній відповідності до норм чинного законодавства України. Підставою для проведення позапланової перевірки була заява фізичної особи від 01.06.2016 р. про проведення перевірки даних вказаних в декларації № ЗП37 від 11.11.2015 р. на відповідність містобудівного законодавства. Проводила позапланову перевірку уповноважена на такі дії посадова особа. Крім того, відповідач зазначає, що посадовій особі - головному інспектору будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю Черненок Р.В., окрім повноважень щодо проведення позапланової перевірки, законом надано повноваження й на розгляд адміністративної справи та на притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення. Відповідач вказує на відсутність порушень прав позивача при проведенні перевірки, адже позивач сам всіляко ухилявся та відмовлявся від отримання та підписання акту перевірки, тому відповідач направив його поштою. Відповідач стверджує про наявність складу адміністративних правопорушень в діях позивача: порушення ст. 14 Закону України «Про архітектуру та архітектурну діяльність», а також наведення позивачем недостовірних даних у декларації про початок будівельних робіт № ЗП37 від 11.11.2015 р., яке полягало у зміні позивачем зовнішньої конфігурації квартири без відображення у проектній документації позивача містобудівних умов та обмежень. Посилання позивача на декларацію іншого суб'єкта містобудування є безпідставним, оскільки остання не є предметом розгляду у цій справі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову.

15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 р., згідно якого КАС України викладено в новій редакції.

Згідно п.п. 10 п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як співзамовник, подав декларацію про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, щодо реконструкції квартири за адресою АДРЕСА_1. Вказана декларація була зареєстрована відповідачем 11.11.2015 р. за № ЗП 37.(а.с.4-5).

01.06.2016 р. до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшло звернення гр. ОСОБА_5 про перевірку даних зазначених у Декларації № ЗП 37 на відповідність законодавству. (а.с.6)

Направленням для проведення позапланової перевірки від 06.06.2016 р. №315 відповідач уповноважив головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Р.В., та головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_6 для здійснення позапланової перевірки на об'єкті «Реконструкція квартири» за адресою АДРЕСА_2.

02.07.2016 року посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил.

За результатом проведеної перевірки посадовою особою відповідача було встановлено, що на момент проведення перевірки проектна документація, подана замовником не була погоджена головним архітектором міста, що є порушенням ст. 14 ЗУ «Про архітектурну діяльність», та в робочому проекті позивача передбачено збільшення житлової площі квартири за рахунок перетворення веранди під літню кімнату, шляхом влаштування стін, монтажу стеклопакетів, та перекриття легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу, що свідчить про зміну зовнішньої конфігурації та потребує отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та будівництва вказаного об'єкту є обов'язковим. Встановлено порушення ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України, від 13.04.2011 р. № 466. Також зазначено, що примірник акта надіслано поштою 08.07.2016 року, №1008-22.2/2036. (а.с. 9-10)

04.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Р.В., було складено два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до яких було встановлено порушення ч. 1 та ч.7 ст.96 КУпАП. (а.с. 11-14)

Також, 04.07.2016 року Відповідачем було складено приписи № 89 та № 90 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом Позивача було зобов'язано усунути виявлені порушення до 24.07.2016 р. Також зазначено, що примірник припису надіслано поштою 08.07.2016 року, №1008-22.2/2039. (а.с. 15-16)

05.07.2016 р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 11.11.2015 року за №ЗП37 за заявою Позивача від 07.06.2016 р.(а.с. 99)

19.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Р.В., було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №100, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6 800,00 грн. (а.с.17-18)

Одночасно, 19.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Р.В., було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №101, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 170,00 грн. (а.с.19-20)

Постанови були вручені 20.07.2016 року, при винесенні даних постанов, не було враховано вік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не враховано, що він є інвалідом війни 2 групи. (а.с. 22)

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, що діяла на час реєстрації декларації від 11.11.2015 року за №ЗП37 та розгляду справи про адміністративне правопорушення, замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Приписами ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції до набрання чинності Законом № 1817-VIII від 17.01.2017), було встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно п.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції до набрання чинності Законом № 1817-VIII від 17.01.2017), замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що на забудовника перед початком проведення будівельних робіт покладався обов'язок по реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, в якій повинні бути зазначені дані щодо об'єкта побудови. При цьому, якщо забудовник в декларації зазначить відомості, що не відповідають дійсності, то він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч. 7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, у оскаржуваній постанові №100 від 19.07.2016р. підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було виявлення відповідачем, за результатами позапланової перевірки, факту зазначення ОСОБА_1 у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних відомостей, а саме зазначення про те, що наявність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва об'єкту не потрібно згідно п.25 «Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», в той час як, на об'єкті будівельні роботи з реконструкції квартири виконуються зі зміною зовнішньої конфігурації.

Відповідно до оскаржуваної постанови №101 від 19.07.2016р., позивач притягується до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що на момент перевірки проектна документація надана замовником будівництва не була погоджена головним архітектором міста відповідно до ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції до набрання чинності Законом №1817-VIII від 17.01.2017), визначалось, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №533 від 23.05.2011 року, в редакції яка діяла на момент перевірки, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5 Порядку).

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п. 7 Порядку).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку). У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). (п. 17 Порядку у відповідній до спірного періоду редакції).

З аналізу наведеного законодавства вбачається, що ці норми встановлюють до органів архітектурно-будівельної інспекції вимоги стосовно здійснення ними контролюючих функцій. Так, позапланові перевірки можуть проводитись виключно за умови наявності підстав, встановлених Порядком, до яких зокрема належить звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як свідчить направлення для проведення позапланової перевірки № 315 від 06.06.2016 р., підставою для проведення перевірки на об'єкті «Реконструкція квартири» за адресою АДРЕСА_2, була заява гр. ОСОБА_5 від 01.06.2016 р. З тексту цієї заяви вбачається, що гр. ОСОБА_5 вказує на реєстрацію Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області декларації про початок виконання будівельних робіт від 11.11.2015 року за №ЗП37, та просить провести перевірку даних вказаних у ній.

Суд критично ставиться до посилання відповідача на те, що позапланова перевірка проводилась не на підставі заяви гр. ОСОБА_5 від 01.06.2016р., а на підставі заяви гр. ОСОБА_5 від 25.05.2016р. про перевірку додержання ОСОБА_7 та ОСОБА_1 вимог містобудівного законодавства, оскільки в направленні для проведення позапланової перевірки №315 від 06.06.2016 р. зазначено про те, що підставою перевірки є наказ (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015р. №976 та звернення гр. ОСОБА_5 від 01.06.2016р. В зазначеному направленні відсутнє посилання на те, що підставою для проведення позапланової перевірки є звернення гр. ОСОБА_5 від 25.05.2016р. або будь-яке інше звернення гр. ОСОБА_5

Пунктами 13, 19, 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України N 553 від 23.05.2011р., визначені права суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Зокрема він має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Крім того, він має право на отримання припису про усунення порушень.

Відповідно до ст. 254 КУпАП (в редакції Закону № 767-VII від 23.02.2014), протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач направив позивачу акт перевірки від 02.07.2016 р., приписи від 04.07.2016 р. та протоколи від 04.07.2016 р. про адміністративне правопорушення поштою 08.07.2016 р., що підтверджується відмітками відповідача на акті перевірки та приписах.

Крім того, відповідачем в акті перевірки та приписі було зазначено про відмову позивача в отриманні цих документів. Зазначення відповідачем в акті перевірки від 02.07.2016р. та протоколах про адміністративне правопорушення від 04.07.2016р. на відмову від підписів з боку ОСОБА_1 та на те, що останній був ознайомлений з цими документами, суд оцінює критично, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку не доведено того, що зміст вказаних документів було доведено до відома ОСОБА_1 саме 04.07.2016р.; відповідачем не конкретизовано яким саме чином позивача було ознайомлено зі змістом названих документів. Позивач зі свого боку заперечував факт ознайомлення його з вказаними документами 04.07.2016р.

В матеріалах справи міститься звернення позивача від 04.07.2016 р., з штампом вхідної кореспонденції відповідача із проханням про надання йому для ознайомлення та підписання акту перевірки. Таким чином, відповідачем не було доведено дотримання права позивача щодо отримання власноруч акту перевірки, припису, протоколу, щодо підписання із запереченнями чи/та поясненнями, щодо ознайомлення з правами позивача.

За ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, після розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З відеозапису розгляду справи про адміністративні правопорушення, який було досліджено судом, вбачається, що посадовою особою відповідача не було дотримано вимог ст.ст. 279, 283 КУпАП. Позивачеві не було роз'яснено права і обов'язки осіб, що беруть участь у розгляді справи, було відмовлено у клопотанні про виклик свідка Засовенко Т.В. На початку розгляду справи було оголошено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про суттєве порушення процедури розгляду справи при прийнятті оскаржуваних рішень.

З відеозапису розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що позивачем 19.07.2016р. надавались ряд письмових клопотань, пояснень, заперечень та доказів. Вказані документи були вручені відповідачеві, однак фактично не враховані під час прийняття оскаржуваних постанов, що свідчить про неповноту та односторонність розгляду справи відповідачем.

За постановою №100 від 19.07.2016р. позивача притягнуто до відповідальності за порушення ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №466.

Частиною 8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції до набрання чинності Законом № 1817-VIII від 17.01.2017) було передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» (за попередньою редакцією, що діяла станом на спірний період), затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач вказував, що робочим проектом позивача передбачено збільшення житлової площі квартири за рахунок перетворення веранди під літню кімнату шляхом влаштування стін (матеріал - газобетон), монтажу склопакетів та перекриття легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу, що свідчить про зміну зовнішньої конфігурації та потребує необхідність отримання містобудівних умов та обмежень, та є умисним наведенням недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт.

Проте, з наданих до суду матеріалів не вбачається зміни позивачем зовнішньої конфігурації об'єкту.

В абзаці 28 п.4 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 встановлено, що конфігурація накресленого будинку повинна точно відповідати конфігурації будинку в натурі.

З наданої до суду проектної документації на будинок, вбачається, що зовнішня конфігурація об'єкту, яку визначено у проекті за зовнішніми обмірами об'єкту позивача, точно відповідає його конфігурації в натурі, як до реконструкції (в плані квартири №2 технічного паспорту, в обмірному кресленні арк. 3 робочого проекту), так і після реконструкції (план монтажу, демонтажу арк. 4 робочого проекту), та жодним чином не змінюється. Зміни несучих (зовнішніх) стін у бік збільшення проектом не передбачено, а передбачено монтаж склопакетів на існуючий веранді та перекриття легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу що не як не може свідчити про зміну зовнішньої конфігурації. (а.с.104-126)

Відповідно до п.3.2 (абз. 37) «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» не належать до самочинного будівництва, зокрема, зведення накриття, засклення веранд, терас, заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту.

Згідно п.6.3 вищевказаної Інструкції, загальна площа будинку визначається як сума площ приміщень без урахування площ балконів, лоджій, терас, площа засклених веранд уключається до загальної площі. Даних щодо об'єму об'єкту ані в декларації позивача, ані в робочому проекті не міститься.

Отже, твердження відповідача про зміну конфігурації об'єкту - не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи у судовому засіданні, оскільки з наданих до суду матеріалів не вбачається зміни позивачем зовнішньої конфігурації об'єкту, тому позивач не може вважатися таким, що допустив порушення ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №466.

За постановою №101 від 19.07.2016 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до тексту ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність», керівники органів містобудування та архітектури, визначених абзацами п'ятим - сьомим частини першої статті 13 цього Закону, за посадою є головними архітекторами відповідних адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, області, району, міста). Призначення на посаду головного архітектора області, району, міста здійснюється виключно за результатами конкурсу. В конкурсі можуть брати участь особи, які мають вищу архітектурну освіту та стаж організаційної і професійної роботи за фахом у сфері містобудування та архітектури не менше 5 років. Конкурси на заміщення посади головних архітекторів проводяться за участю місцевих організацій Національної спілки архітекторів України. Головні архітектори та інші посадові особи спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури як автори чи співавтори беруть участь у розробленні містобудівної документації відповідної території. Головні архітектори та інші посадові особи спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури в межах закону можуть здійснювати творчу діяльність, пов'язану з проектуванням об'єктів архітектури, які передбачені для будівництва на території їх адміністративної діяльності. У таких випадках погодження відповідних архітектурних рішень здійснюється органами містобудування та архітектури вищого рівня. Головний архітектор міста, району погоджує містобудівне та архітектурне проектне рішення об'єктів, розташованих в історичній частині міста, історичних ареалах, на магістралях та площах загальноміського значення.

З посиланням на вищевказану ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність» відповідач в оскаржуваній постанові №101 від 19.07.2016р. зазначає про те, що надана замовником будівництва проектна документація не була погоджена головним архітектором міста.

В робочому проекті реконструкції квартири АДРЕСА_3, зазначено, що будівля не розташована в охоронній зоні об'єктів культурної спадщини і не є об'єктом культурної спадщини. Даний проект підписаний головним архітектором проекту Засовенко Т.В. (а.с. 108)

Представник відповідача не надала суду будь-яких документів, що даний будинок знаходиться в історичному ареалі міста Запоріжжя. Враховуючи, що відповідачем не доведено, що була необхідність погодження головним архітектором міста проектного рішення об'єктів, розташованих в історичному ареалі міста, позивач не може вважатися таким, що допустив порушення ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не було належним чином враховані вищевказані приписи діючого законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. В ході розгляду справи відповідачем не було у встановленому законом порядку доведено наявності з боку позивача порушень, у зв'язку з якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за оскаржуваними постановами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: - залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; - скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); - скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; - змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винесені постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не відповідають вимогам закону, постанови не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. У зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, постанови скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295, п.п. 10 п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, ст. ст. 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №100 від 19.07.2016 р. винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Романом Валентиновичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову №101 від 19.07.2016 р. винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Романом Валентиновичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення буде складено -13.12.2018 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.