Справа № 462/5530/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1945/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

за участі секретаря судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2018 року (суддя - Румілова Н.М., м. Львів, повний текст судового рішення складено 10 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Промінвестбанк» про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 23.11.2017 звернувся до суду з позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року відповідача - Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова замінено на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області), Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Промінвестбанк», у якому просив: визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо неправильного обчислення пенсії позивачу неправомірними; зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії враховуючи довідку від 15.01.2016 №07-1/30-102. В обґрунтування позову вказує, що з 19.04.2017 перебуває на обліку в Залізничному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова та одержує пенсію за віком. Вважає, що відповідачем неправильно обчислено розмір пенсії, який належить виплачувати позивачу, без урахування довідки про заробітну плату від 15.01.2016 №07-1/30-101.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2018 року у справі №462/5530/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Залізничному об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України м.Львова як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19.04.2017. Пенсію обчислено з врахуванням страхового стажу 35 років 10 місяців 20 днів, середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 5993,90 грн. за період з 01.07.2000 по 31.03.2017.

Позивач 17.08.2017 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії. У вказаній заяві позивач зазначив, що в квітні 2017 року подав документи для призначення пенсії, на час звернення пенсію призначено, однак він не згідний з її розрахунком, так, як вважає, що довідка про заробітну плату в ПАТ «Промінвестбанк» безпідставно не врахована органом пенсійного фонду при призначенні пенсії.

Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова листом від 05.09.2017 №171/Н-1 повідомило позивача про те, що згідно акта перевірки від 04.04.2017 №1067, проведеної Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві довідка про заробітну плату від 15.01.2016 №07-1/30-101 визнана недійсною. Зазначено, що нова довідка на адресу управління не надходила.

Вважаючи дії відповідачів щодо порядку обчислення пенсії неправомірними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішення суду першої інстанції мотивоване безпідставністю позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Пунктом 1.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі- Порядок) передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника проте, які документи необхідно додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з абзацом 2 підпункту 3 пункту 4.2 розділу IV Порядку, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з акту позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві від 04.04.2017 №1067, встановлено, що дані, зазначені в довідці про заробітну плату від 15.01.2016 року №07-1/30-101, виданої ОСОБА_1 установою ПАТ «Промінвестбанк» не відповідають даним у первинних документах, які зберігаються належним чином в архіві підприємства, в книгах прошитих і пронумерованих. Рекомендовано надати нову довідку про заробітну плату згідно вимог чинного законодавства України за період роботи з 01.12.1991 року по 30.11.1996 установою ПАТ «Промінвестбанк». Також зазначено, що раніше видану довідку про заробітну плату від 15.01.2016 №07-1/30-101 слід вважати недійсною.

Позивач у поданій апеляційній скарзі, як на підставу для визнання дій відповідачів щодо неправильного нарахування розміру пенсії неправомірними покликається на заперечення до акту перевірки від 04.04.2017 №1067, які подані ПАТ «Промінвестбанк». У цьому запереченні, зокрема, містяться посилання на абзац перший статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідній редакції, за змістом якого в заробіток для обчислення пенсії включаються всі виплати, на які мають нараховуватись страхові внески. Однак вона не містить обов'язкової умови щодо їх фактичного нарахування та сплати. Зазначено, що кошти, які спрямовувалися ОСОБА_1 на придбання акцій банку не підлягали оподаткуванню прибутковим податком з громадян на підставі підпункту «й» пункту 1 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян». У зв'язку з цим на зазначені виплати не нараховувався збір до Пенсійного фонду України. Однак зважаючи на те, що вказані виплати відносилися до фонду оплати праці, а на фонд оплати праці страхові виплати нараховувалися, тому банк правомірно включив їх в довідку про заробіток, що приймається в розрахунок для обчислення пенсії. За таких обставин у ПАТ «Промінвестбанк» відсутні підстави для коригування у цій частині довідки про заробітну плату, видану для обчислення пенсії ОСОБА_1

З приводу вищенаведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у розглядуваній справі не встановлюються обставини з приводу правомірності чи протиправності включення до довідки про заробітну плату певних виплат, натомість предметом оскарження є дії відповідачів щодо неправильного, на думку позивача, обчислення пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням довідки від 15.01.2016 №07-1/30-101. Однак, як вже було зазначено вище, така довідка за результатами проведеної перевірки визнана недійсною, тобто такою, яка не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, відтак не може бути врахована при призначенні пенсії, оскільки містить відомості, які не відповідають дійсності. При цьому, наявність заперечення до акту перевірки від 04.04.2017 №1067, які подані ПАТ «Промінвестбанк» не спростовує встановленого в акті перевірки факту недійсності довідки про заробітну плату від 15.01.2016 №07-1/30-101.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, яка не заперечується й самим позивачем, що нова довідка відповідачу не надавалась, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач, нараховуючи пенсію позивачу на підставі наданих ним відомостей, при цьому не враховуючи довідку, яка визнана недійсною, оскільки містить недостовірні відомості, діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 21 грудня 2018 року.