Справа № 199/4932/18
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/4932/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти №2 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Скорбич Юлії Юріївни про визнання дій протиправними, визнання постанови про адміністративне стягнення нечинною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції у Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 262273 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.07.2018 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 362274 від 02.07.2018 року, позивач, керуючи автомобілем «Mitsubishi Spase Star», державний номер НОМЕР_1, на 478 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, в Запорізькій області Запорізького району, на перехресті не включив показник повороту та керував транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та кваліфікував мої дії відповідно до ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною та просив суд визнати дій протиправними, визнати постанову про адміністративне стягнення нечинною, скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, у відзиві на позов заперечувала проти задоволення позову, оскільки вважала,свої дії законними.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, вислухав пояснення позивача вважає, що позовні вимоги піддягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2018 року о 10:00 на 478 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, в Запорізькій області Запорізького району ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перед перестроюванням не подав сигнал світловими показниками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б ПДР та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом п.9.2 ПДР України регламентує порядок здійснення попереджувальних сигналів світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Підпункт б пункту 9.2. ПДР України встановлена необхідність здійснення попереджувальних сигналів світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Також розділом 2 ПДР встановлено обов'язки та права водіїв механічних транспортних засобів.

Проте, відповідачем не надано доказів порушень позивачем ПДР, за умови чого відповідач мав право вимагати від позивача пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів Оскільки відповідачем, не надано доказів правомірності свого рішення, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено порушень закону відповідачем при розгляді самої справи про адміністративне правопорушення.

Судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають, оскільки сторонами не понесені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти №2 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Скорбич Юлії Юріївни про визнання дій протиправними, визнання постанови про адміністративне стягнення нечинною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02 липня 2018 року серії АР №362273 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122,ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором батальйону № 4 роти №2 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Скорбич Юлією Юріївною, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя