Справа № 541/2720/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 грудня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 541/2720/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Миргородської місцевої прокуратури в Полтавській області в особі керівника Шикунова С.П, Миргородського відділу ГУ НП в Полтавській області в особі начальника Миргородського відділу поліції в Полтавській області Мартиш О.Ю. про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовною заявою до ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Миргородської місцевої прокуратури в Полтавській області в особі керівника Шикунова С.П, Миргородського відділу ГУ НП в Полтавській області в особі начальника Миргородського відділу поліції в Полтавській області Мартиш О.Ю., в якій просить:

- визнати дії Миргородського відділу ГУ НП в Полтавській області, які виразились у неодноразовій відмові у порушені криміальної справи, неодноразовому безпідставному призупиненні досудового слідства, тяганинні досудового слідства, незаконними.

- стягнути з відділення Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 3200000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року справу №541/2720/18 за позовом передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

Питання про відкриття провадження у справі Миргородським міськрайонним судом Полтавської області не вирішено.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 21 грудня 2018 року, що підтверджується даними вхідної реєстрації.

Протоколом автоматичного розподілу від 21 грудня 2018 року справу передано для подальшого розгляду судді Костенко Г.В.

Вирішуючи питання, викладені у частині першій статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з наступного.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до підпунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності, за виключенням випадків, коли законодавством встановлено інший порядок судового оскарження.

Суд зауважує, що пунктом 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Кримінальне судочинство згідно зі рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001 - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб як і діяльність суду, маючи особливості, не належить до управлінської сфери.

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 1, частиною першою статті 2 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Спір, що виник між сторонами в даній справі належить вирішувати у порядку, передбаченому КПК України, оскільки захист прав позивача вимагає від адміністративного суду дій по перевірці та наданню оцінки фактам і обставинам, здійснення судового контролю за дотриманням відповідачем правил, встановлених КПК України, тоді як адміністративні суди не наділені компетенцією на здійснення такої перевірки. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 24.04.2012 (справа № 21-989во10), від 16.09.2015 (справа № 21-1666а15).

Отже, оскільки спірні правовідносини виникли не з приводу реалізації суб'єктами, зазначеними у позові, управлінських функції як суб'єктами владних повноважень, а з правовідносин, які склались при організації їх діяльності в рамках КПК України, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини, які зумовлені неналежним, як на думку позивача, виконанням відповідачем своїх процесуальних функцій, необхідно вирішувати в рамках кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 295, п.155 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Миргородської місцевої прокуратури в Полтавській області в особі керівника Шикунова С.П, Миргородського відділу ГУ НП в Полтавській області в особі начальника Миргородського відділу поліції в Полтавській області Мартиш О.Ю. про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.

Роз'яснити позивачу, що справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному Кримінально-процесуальним кодексом України.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини п'ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Г.В. Костенко