Справа № 802/1201/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви

м. Вінниця

22 грудня 2018 р. Справа № 802/1201/18-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у адміністративній справі №802/1201/18-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року адміністративний позов задоволено частково, зокрема: визнано протиправними дії Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язано Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з дня звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про здійснення перерахунку пенсії.

Разом із тим, 10.12.2018 року до суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в цій адміністративній справі.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року дану заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 528,60 грн.

Копія ухвали отримана заявником 13.12.2018 року, про що свідчить розписка про отримання.

19.12.2018 року на адресу суду надійшла заява державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" з посиланням на те, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Також, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що судовий збір справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, однак не зазначено ким справляється судовий збір. На підставі чого та в зв'язку із наявністю колізії щодо звільнення від сплати судового збору, державний виконавець просить звільнити його від сплати судового збору.

Ознайомившись із клопотанням заявника про звільнення від сплати судового збору, приходжу до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, а заява про встановлення способу та порядку виконання судового рішення - поверненню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Обґрунтовуючи підстави клопотання про звільнення від спали судового збору, державний виконавець посилається на те, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Надаючи оцінку даним посилання, вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України в чинній редакції з 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

В той же час, положення, які визначають обов'язок щодо сплати судового збору за подання заяв, в тому числі щодо встановлення способу та порядку виконання судового рішення, введені в дію Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VII від 22.05.2015 року, яким ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема п.п. 6 п. 2, викладено у наступній редакції: за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи існуючу колізію правових норм, суд виходить з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Що ж до посилання заявника на п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема на відсутність визначення ким саме справляється судовий збір суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Таким чином, посилання заявника на відсутність визначення ким саме справляється судовий збір є не обґрунтованими, оскільки законом передбачений вичерпний перелік осіб, які можуть бути платниками судового збору.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для звільнення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від сплати судового збору.

Поряд із цим, слід враховувати, що дії суду в разі надходження заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення положеннями КАС України окремо не врегульовано.

В той же час, ч. 6 ст. 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, вважаю за можливе застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення статті 160, 161, 167, 169, 171 КАС України.

Так, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що заявником недоліки вказані в ухвалі суду від 11.12.2018 року у встановлений судом строк не усунуто, а тому наявні підстави для повернення заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у адміністративній справі №802/1201/18-а разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна