Справа № 520/9466/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 грудня 2018 р. № 520/9466/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 03.10.2018 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 1 319 668 грн. та нарахуванні штрафних (фінансових) санкцій у сумі 329917 грн., та податкове повідомлення-рішення №1 від 03.10.2018 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 1 034 250 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в Акті перевірки № 3565/20-40-14-11-11/32868071 від 23.08.2018 року є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому винесені відповідачем на підставі зазначеного акту перевірки податкові повідомлення - рішення № 1 та № 1 від 03.10.2018 року є таким, що підлягають скасуванню, як протиправні, оскільки ТОВ "Енерготранс ЛТД" жодним чином не порушувало положень податкового законодавства та законно і обґрунтовано розрахувало свій податковий кредит.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала відзив на позов, в якому зазначила, що наказ є законним та правомірним, а в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Як встановлено судом, фахівцем Головного управління ДФС у Харківській області проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРАНС ЛТД», , з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «АФІЛА» за липень 2017, з ТОВ «ВЕСТ МІСТ» за серпень 2017, з ТОВ «БІТ ТА ТЕК» за серпень 2017, з ТОВ «Кастон» за серпень 2017, з ТОВ «ПРЕСТИЖ-2015» за вересень 2017, з ТОВ «ТД ЛЕКОР» за червень 2017, з ТОВ «ВІАРАНТ» за вересень 2017, з ТОВ «Компанія ВБРО» за жовтень, грудень 2017, січень, лютий 2018, з ТОВ «ТОПАЗ ГРУП» за грудень 2017 року, з ТОВ «БК АБЕКС ЛТД» за листопад 2017 року та подальшому ланцюгу постачання.

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення Товариством: п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 1 319 668 грн., у тому числі за червень 2017 у сумі 139 759 грн., за липень 2017 у сумі 124 956 грн., за серпень 2017 у сумі 133 930 грн., за вересень 2017 у сумі 387 845 грн., за жовтень 2017 у сумі 533 178 грн., та встановлено завищення від'ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2018 у сумі 1 034 250 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення: № 1 від 03102018 року, яким збільшено зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 319 668 грн. та штрафні санкції 329 917 грн.; № 1 від 03.10.2018 року, яким знижено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 034 250 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Так судом встановлено, що між ТОВ «Енерготранс ЛТД», в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «АФІЛА», в особі директора ОСОБА_4, укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 30.06.2017 №1706 (т. 1, а.с. 208-209).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 30.06.2017 року, акти надання послуг № 1, № 2 від 31.07.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 802 від 02.08.2017 року, № 804 від 04.08.2017 року (т. 1, а.с. 210-214).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ТД Лектор».

Між ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «ТД ЛЕКОР укладено договір про надання інформаційних послуг щодо надання інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України від 28.04.2017 року №428 (т. 1, а.с. 171-172)

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протоколи договірної ціни від 28.04.2017 року та від 25.05.2017 року, акти надання послуг № 2 від 01.06.2017 року та № 3 від 15.06.2017 року, платіжні доручення № 343 від 01.06.2017 року, № 372 від 14.06.2017 року (т. 1, а.с. 173-180).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ВЕСТ МІСТ».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «ВЕСТ МІСТ», укладено договір від 01.08.2017 року №170803 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (а.с. 226-227).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акт надання послуг № 1 від 31.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 84 від 04.09.2017 року (т. 1, а.с. 228-230).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БІТ ТА ТЕК».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «БІТ ТА ТЕК укладено договір від 01.08.2017 р оку №170802 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 233-234).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акт надання послуг від 29.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 19 від 30.08.2017 року (т. 1, а.с. 235-237).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «КАСТОН».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «КАСТОН», укладено договір від 01.08.2017 р оку №170801 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 217-218).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акти надання послуг № 1 від 08.08.2017 року та № 2 від 12.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 810/17 від 10.08.2017 року та № 814/17 від 14.08.2017 року (т. 1, а.с.219-223).

Щодо взаємовідносин з ГОВ «АБЕКС ЛТД».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ "АБЕКС ЛТД" укладено договір від 01.11.2017 року № 8 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 94-95).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.11.2017 року, акт надання послуг № 1 від 27.11.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 1.04 від 27.11.2017 року (т. 1, а.с. 96-98).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ТОПАЗ ГРУП».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «ТОПАЗ ГРУП» укладено договір від 01.11.2017 року №2017-23 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 101-102).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.11.2017 року, акти про надання послуг № 1 від 08.12.2017 року, № 2 від 19.12.2017 року та № 3 від 23.12.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 122 від 11.12.2017 року, № 129 від 20.12.2017 року та № 134 від 22.12.2017 року (т. 1, а.с. 103-109)

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ВІАРАНТ».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «ВІАРАНТ» укладено договір від 25.05.2017 року №524 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с 158159).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 25.05.2017 року та від 01.09.2017 року, акти надання послуг № 3 від 30.09.2017 року, № 4 від 31.10.2017 року, платіжні доручення № 677 від 19.09.2017 року, № 678 від 19.09.2017 року, № 679 від 19.09.2017 року, № 680 від 19.09.2017 року, № 700 від 25.09.2017 року (т. 1, а.с. 160-170).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ПРЕСТИЖ-2015».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» (Замовник) та ТОВ «ПРЕСТИЖ-2015» укладено договір від 01.08.2017 року №170804 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 181-182).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акти надання послуг № 1 від 05.09.2017 року, № 2 від 12.09.2017 року, № 3 від 19.09.2017 року, № 4 від 19.09.2017 року, № 5 від 25.09.2017 року, № 6 від 31.10.2017 року, № 7 від 30.11.2017 року, № 8 від 31.12.2017 року, № 9 від 31.12.2017 року, № 10 від 31.01.2018 року, повідомлення про відступлення права вимоги № 17/906 від 06.09.2017 року, № 17/912 від 12.09.2017 року, № 17/919 від 19.09.2017 року, № 17/919/2 від 19.09.2017 року, № 17/925 від 25.09.2017 року, платіжні доручення № 705 від 02.10.2017 року, № 706 від 02.10.2017 року, № 707 від 02.10.2017 року, № 708 від 02.10.2017 року, № 723 від 05.10.2017 року, № 730 від 10.10.2017 року (т. 1, а.с 183-207)

Щодо взаємовідносин з ТОВ «КОМПАНІЯ ВБРО».

Між підприємствами ТОВ «Енерготранс ЛТД» та ТОВ «КОМПАНІЯ ВБРО» укладено договори від 29.09.2017 №171011/СТ, від 01.12.2017 року №18-17-1201 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (т. 1, а.с. 112-113, 149-150).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 29.09.2017 року, акти надання послуг № 1 від 31.10.2017 року, № 2 від 30.11.2017 року, № 4 від 31.12.2017 року, № 5 від 31.01.2018 року, № 6 від 31.01.2018 року, № 7 від 28.02.2018 року, № 8 від 28.02.2018 року, № 9 від 28.02.2018 року, повідомлення № 171 від 16.12.2017 року, платіжні доручення № 843 від 14.11.2017 року, №898 від 04.12.2017 року, № 817 від 07.11.2017 року, № 829 від 09.11.2017 року, № 803 від 02.11.2017 року, № 792 від 30.10.2017 року, № 772 від 23.10.2017 року, № 737 від 12.10.2017 року, № 901 від 05.12.2017 року, № 911 від 06.12.2017 року, № 1012 від 10.01.2018 року, № 1017 від 11.01.2018 року, № 1057 від 24.01.2018 року, №1072 від 31.01.2018 року, № 1077 від 01.02.2018 року, № 1083 від 02.02.2018 року, № 1088 від 05.02.2018 року, № 1091 від 06.02.2018 року, № 1102 від 07.02.2018 року (т. 1, а.с. 114-148).

З договором від 01.12.2017 року №18-17-1201 до суду надано: протоколи договірної ціни від 01.12.2017 року та від 01.03.2018 року, акти надання послуг № 1 від 16.12.2017 року, № 2 від 16.12.2017 року, № 3 від 2802.2018 року (т. 1, а.с. 151-155).

Відповідно до пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із пп. 14.1.185 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору; б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку; в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі; г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; г) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг; д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування об'єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Інформаційні послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документами, що підтверджують фактичне отримання інформаційних послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов'язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», звіти про надані послуги, про проведення певних досліджень, в яких мають бути викладені результати наданих послуг та досліджень, а щодо досліджень то і відповідні рекомендації замовнику; а також бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують збільшення асортименту товарів, обсягу продажу, розміру доходу тощо.

Для врахування витрат на інформаційні послуги при обчисленні об'єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв'язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення операцій з проведення інформаційних та маркетингових послуг, враховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об'єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.

Суд зазначає, що надані позивачем первинні документи, зокрема акти прийому-передачі послуг, мають загальний характер, не конкретизують об'єму надання послуг, не містять інформації, яка б детально розкривала зміст наданих послуг, характеризувала б послуги як інформаційно-консультаційні, калькуляцію визначення їх вартості, часові межі виконання тощо.

Отже, надані позивачем первинні документи не свідчать про економічну обґрунтованість витрат на здійснення господарських операцій. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податку суми податкового кредиту.

Відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податку права на врахування цих витрат. Це відповідає самому змісту вищенаведених норм ПК, які надають платнику податку право зменшити податкові зобов'язання на суму податку, сплаченого ним у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презюмує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податку суми податкового кредиту.

Завідома для платника податків відсутність розумної економічної причини щодо певних витрат при здійсненні господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності

Суд також зазначає, що з наданих позивачем документів не можливо встановити економічну доцільність замовлення послуг, їх суть, використання отриманих послуг в господарській діяльності підприємства, та який економічний ефект отримано від використання цих послуг .

Також судом досліджувалися акти про надання послуг, та враховано, що вони не містять у своєму змісті інформацію про те, які саме інформаційні послуги надавались, яким чином виконувались, що не дає підстави вважати узгодженим порядок надання таких послуг. Будь-яких документів на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності платника не надано.

Суд звертає увагу і на те, що до матеріалів справи також не надано належним чином оформлених податкових накладних, які б свідчили про правильність формування податкового кредиту.

З наданих до суду копій договорів про надання інформаційних послуг, судом також встановлено, що п. 2.2. договорів передбачено, що при укладанні договору вперше замовник повинен зробити передоплату у розмірі 100 відсотків запланованих обсягів інформаційних послуг по пунктах Додатку 1 до договору, що в свою чергу виключає можливість відступлення права вимоги, адже суперечить самому договору.

Крім того, згідно правових позиції Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30.01.2018 року у справі №820/11856/13-а,у справі №821/2231/15, від 22.09.2015 року у справі №826/16369/13-а що правові наслідки у вигляді виникнення права у покупця на формування відповідних сум виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Враховуючи не підтвердження під час судового розгляду справи зв'язку економічної діяльності позивача та економічної доцільності здійснення витрат, суд дійшов висновку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 грудня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.