Справа № 522/3579/18
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/3579/18
Провадження №2-а/522/954/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни про скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни та просив визнати протокол серії ПР МОЗ №000195 від 19.02.2018 року про адміністративне правопорушення протиправним та скасувати його; визнати постанову серії ПР МОЗ №000195 від 19.02.2018 року протиправною та скасувати її; визнати рішення №21 про примусове повернення в країну походження від 19.02.2018 року протиправним та скасувати його; провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову вказано, що 19.02.2018 року було прийнято протокол та постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено рішення про примусове повернення в країну походження. Під час складення протоколу під тиском працівників ДМС ОСОБА_4 вказав, що він є громадянином Російської федерації, проте вказує, що все життя проживає в Україні та ніякого громадянства взагалі немає. ОСОБА_1 з 1991 року в 6 років переїхав разом з батьками в Україну та законно знаходився на території України, навчався в загальноосвітніх школах с. Салгани м. Білгород-Дністровський та м. Ізмаїл Одеської області, крім того в м. Ізмаїл був притягнутий до адміністративної відповідальності як громадянин України та протягом 3 років відбував покарання в «Школі соціальної реабілітації» в с. Фонтанка, Комінтернівського району Одеської області, в цей же час мати позивача була позбавлена батьківських прав. В подальшому з 05.10.2001 року по 14.06.2003 року навчався та виховувався в Андрієво-Іванівській школі-інтернату Миколаївського району Одеської області, з 01.09.2003 року по 30.06.2006 року навчався в Ісаєвському професійному аграрному ліцеї. Вказує, що громадянство та паспорт він не отримав у зв'язку з тим, що він як особа позбавлена батьківського піклування мав претендувати на житло після випуску з дитячого будинку, тож співробітники закладу не видали документи для отримання паспорту та реєстрації. ОСОБА_1 вважає себе громадянином України та довгий час законно проживає на території України, вказує, що буде звертатися до органів ДМС з заявою про отримання громадянства України. Зазначає, що протокол та постанова є протиправною, оскільки прийняті з порушенням законодавства.

Справа надійшла до провадження судді Ільченко Н.А.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.03.2018 року провадження у справі відкрите.

До суду 20.04.2018 року надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просили відмовити ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що 19.02.2018 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою м. Одеса, вул. Генуезька, 36 було виявлено громадянина без документів, який назвався громадянином Російської Федерації ОСОБА_1. Позивач зазначив, що звертався до посольства Російської Федерації для отримання паспорта громадянина Російської федерації, проте не зміг його отримати через брак коштів. Вказано, що протокол, постанова та рішення прийнято відповідно до вимог законодавства та з урахуванням всіх обставин справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №2138/18 від 23.04.2018 року по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою від 02.05.2018 року адміністративну справу направлено за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року справу передано до розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Справа повернулася до провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою суду від 03.08.2018 року прийнята до провадження, справа призначена до розгляду на 16.08.2018 року.

Ухвалою суду від 16.08.2018 року роз'єднано провадження у справі, зокрема виділено в самостійне провадження справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни про скасування рішення №21 про примусове повернення в країну походження від 19.02.2018 року.

У судове засідання з'явилися позивач та представник відповідача, проте у зв'язку з перебуванням головуючого по справі у нарадчій кімнаті по іншій справі судове засідання не відбулося. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 04.08.1986 року в місті Ревда Сведловської області Російської радянської Федеративної соціалістичної республіки від батька татарина ОСОБА_6 та матері росіянки ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-А-І №331787.

У період з 05.10.2001 року по 14.06.2003 року ОСОБА_1 навчався та виховувався у А-Іванівській школі-інтернату Миколаївського району Одеської області, що підтверджується довідкою за підписом директора школи-інтернату.

З 01.09.2003 року по 30.06.2006 року позивач навчався у Ісаєвському професійному аграрному ліцеї за професією «електрогазозварник, водій автотранспортних засобів (категорії «С»)».

19.02.2018 року о 12.00 у м. Одесі по вул. Генуезька, 36 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, який порушив правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, у зв'язку з чим провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Барбус В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОЗ №000195.

Постановою ПН МОЗ №000195 від 19.02.2018 року ОСОБА_8 було визнано винним у порушенні ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Ст. 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Громадянство ОСОБА_1 встановлено органами ДМС зі слів позивача, свідоцтво про народження, згідно якого позивач народився на території Російської федеральної радянської соціалістичної республіки від матері росіянки та батька татарина не є документом, що підтверджує громадянство, у відповідності до ст.5 Закону України «Про громадянство України».

Крім того, поза увагою органів ДМС залишилися факти про життя позивача, зокрема його проживання на території України протягом 22 років, навчання та працю на території України, так як і не було враховано, що ОСОБА_1 проживає з жінкою, проте не в зареєстрованому шлюбі.

Характер вчиненого правопорушення не було досліджено відповідачем, адже при складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не досліджено питання проживання позивача у школі-інтернату на законних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи, що характер правопорушення та ступінь вини залишилися поза увагою відповідача, зважаючи, що ГУ ДМС в Одеській області не здійснили жодних дій для встановлення дійсного громадянства ОСОБА_9, зважаючи на тривалий термін проживання його в Україні та соціальні зв'язки позивача саме на території України, суд приходить до висновку, що відповідачем з'ясовано не всі обставини справи, розгляд справи проведено формально без повного з'ясування та врахування обставин, тож постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Проте, суд вважає, що не підлягає визнанню протиправним та скасуванню протокол про адміністративне правопорушення, адже факт виявлення працівниками ДМС особи без документів, що посвідчує громадянство та проживає на території України не заперечується позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, повно дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про скасування постанови ГУ ДМСУ в Одеській області у зв'язку з не повним з'ясуванням обставин справи та враховуючи те, що належність позивача до громадянства Російської федерації не підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ч. 1 ст. 203 КУпАП, ст.ст. 71, 72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 65009, АДРЕСА_1) до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44), начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) про скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни серії ПН МОЗ №000195 від 19.02.2018 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження у справі - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2018 року.

Суддя В.Я. Бондар