Справа № 191/2261/18
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2261/18
Провадження № 2-а/191/31/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Кухар Д.О.

за участю секретаря: Яніної О.В.

розглянувши згідно вимоги передбачених ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції 4 батальйону 7 роти ОСОБА_2, Управління патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовом до інспектора патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції 4 батальйону 7 роти ОСОБА_2, Управління патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.03.2018 о 21:49:58 він ОСОБА_1 керував автомобілем марки R420, державний номерний знак НОМЕР_1 і рухався у Дніпропетровській області по трасі Е50, автодорога М04 Новомосковськ-Меліоративне, де був зупинений лейтенантом поліції роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2.

Інспектор відносно нього виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 11.03.2018 серія ЕАА №321261, де відповідно до п. 6 оскаржуваної Постанови - зазначено, що 11.03.2018 о 21:34:34 смт Меліоративне дорога М04 траса Е50 водій керував вищевказаним авто у якому були відсутні задні бризговики передбачені конструкцією чим порушив п.31.4.7.е ПДР - керував ТЗ у якого відсутні передбачені конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики та відповідно до п. 7 Постанови - позивач допустив порушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП у звязку із чим на останнього накладено адміністративне стягнення згідно санкції порушеної статті у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач, виконавши вимогу працівника поліції, зупинившись, зясувавши причини зупинки, повідомив інспектора про те що транспортний засіб під його керуванням, є у абсолютно справному стані та при виїзді зі стоянки був оснащений усією додатковою захисною фурнітурою, зокрема - задніми бризговиками які передбачені конструкцією автомобіля, які можливо, в процесі їзди втратились.

Відповідач же не звернув уваги на пояснення позивача - інкримінував йому порушення вказаного пункту ПДР України та норми КУпАП, не розібравшись у ситуації яка сталась та склав оскаржувану, необґрунтовану Постанову.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам ст. ст. 258, 276, 278, 283 КУпАП.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП «розглянув» справу на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

Незаконно розглянувши справу без підстав і доказів, ОСОБА_2 суттєво порушив Конституційні права ОСОБА_1 згідно статті 62 Конституції України.

Незаконно розглянувши справу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, крім того, інспектор Саєнко Є.Ю. не виконав вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд, визнати дії лейтенанта поліції роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 11.03.2018 серія ЕАА № 321261 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 11.03.2018 серія ЕАА № 321261.

До початку проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх присутності.

Відповідачі: ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Також надали відзив на позовну заяву ( а.с.23-26, 29-32).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції ОСОБА_2

винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 321261 від 11.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено штраф в розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення. За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Позивач, у позові зазначив, що він не порушував ПДР, оскільки не знав про відсутність передбачених конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики, дізнався тільки тоді, коли його інспектор зупинив та повідомив про їх відсутність, оскільки перед керуванням транспортним засобом, він був в абсолютно справному стані та при виїзді зі стоянки був оснащений усією додатковою захисною фурнітурою, що дає підстави вважати про їх втрату під час руху на автомобілі.

Перевіривши законність і обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП, а позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому право останнього є порушеним, у звязку з чим воно підлягає захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, але позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року.

На підставі ст. 139 КАС України у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України, ст.ст.,121, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.03.2018 року серії ЕАА № 321261 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 293 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити за відсутністю адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовних вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4