Справа № 520/9999/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 грудня 2018 р. справа № 520/9999/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача та третіх осіб, Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О. та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А.О. - Єрьоменка С.В.,

представника третьої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, 61068, код НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), треті особи: Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницька Альона Олегівна (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянова Анастасія Олександрівна (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_6, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької Олени Олегівни з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/2893/18 від 05.07.2018;

- визнати протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової Анастасії Олександрівни щодо незабезпечення належної організації та контролю з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018;

- зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянову Анастасію Олександрівну забезпечити належну організацію та контроль виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що виконавче провадження відкрито з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про відкриття виконавчого провадження № 56749123 від 16.07.2018 надіслано боржнику з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцем не вжито жодних заходів притягнення посадових осіб боржника до відповідальності за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, визначених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження». Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянова Анастасія Олександрівна в порушення норм Положення про відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не вжила жодних заходів із забезпечення належного та своєчасного виконання державним виконавцем Іваницькою А.О. виконавчого листа, виданого Харківським окружним адміністративним судом 05.07.2018 у справі № 820/2893/18, чим було порушено законні права та інтереси позивача

Відповідач не скористався процесуальним правом надати відзив на позов.

Третя особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надала до суду письмові пояснення, в яких вказано, що суми перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачуються після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету. Також представник третьої особи просив суд розглядати справу без його участі.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи стислий строк розгляду справи, з огляду на подані представником позивача та представником відповідача заяви про призначення розгляду справи по суті на 22.11.2018 та на те, що питання, зазначені у частині другій статті 180 КАС України, вирішені, суд прийшов до висновку про закінчення підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті у той самий день (ч.7 ст.181 КАС України).

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені у позові та просили його задовольнити.

Представник відповідача та третіх осіб, Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О. та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А.О., в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 05.07.2018 Харківським окружним адміністративним судом м. Харкова у справі №820/2893/18 видано виконавчий лист про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 19.06.2017 № 100/32933- для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

ОСОБА_6 подано заяву про примусове виконання рішення суду від 09.07.2018 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (вх.№5136 від 10.07.2018).

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Іваницькою А.О. 16.07.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56749123.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що заява позивача про примусове виконання рішення суду надійшла до державного виконавця 10.07.2018, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, а також відміткою на матеріалах виконавчого провадження № 56749123 "передано до виконання - 10 липня 2018", а постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 16.07.2018, суд приходить до висновку про порушення державним виконавцем вимог закону в частині недотримання строків відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено з наданих позивачем доказів, що не спростовано відповідачем, постанову про відкриття виконавчого провадження № 56749123 від 16.07.2018 стягувачу надіслано 06.08.2018, що підтверджується списком № 674 поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Харків-24 за № 992.

З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про недотримання вимог закону державним виконавцем в частині строків надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження.

З наявної в матеріалах справи копії виконавчого провадження судом встановлено, що 08.11.2018 начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріяновою Анастасією Олександрівною винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження.

У постанові від 08.11.2018 зазначено, що до відділу 06.09.2018 надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.08.2018, відповідно до якої повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 по справі № 820/2893/18, ОСОБА_6, добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 6165,47 грн. За період з 01.01.2016 по 31.12.2017 нараховано різницю в пенсії, яка склала 43549,68 грн. та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України.

У зв'язку зі звільненням державного виконавця Іваницької А.О., з 09.10.2018 виконавче провадження передано на виконання державного виконавця Єрьоменка С.В.

Постанова про накладення штрафу винесена старшим державним виконавцем відділу Єрьоменком С.В. від 08.11.2018, відповідно до постанови на боржника накладений штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов'язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Супровідний лист про направлення постанови про накладення штрафу сторонам виконавчого провадженням датовано від 08.11.2018.

Перевіркою встановлено наступні порушення з боку державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О.:

- в порушення вимог ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням строку;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не були вжиті, передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі;

- в порушення вимог ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем після закінчення строку для виконання не перевірено виконання рішення суду, не винесена постанова про накладення на боржника штрафу.

Перевіркою встановлено наступні порушення з боку державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменка С.В.:

- в порушення вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не були вжиті всі, передбачені цим Законом, заходи примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі;

- в порушення вимог ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем після закінчення строку для виконання не перевірено виконання рішення суду, не своєчасно винесена постанова про накладення на боржника штрафу.

За наслідками перевірки виконавчого провадження №56749123 визнано бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О. такою, що порушує вимоги ч. 1 ст. 18, ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О. такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменка С.В. такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано лист від 08.08.2018 відповідно до якого повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 по справі № 820/2893/18 ОСОБА_6 добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 6165,47 грн. За період з 01.01.2016 по 31.12.2017 нараховано різницю в пенсії, яка склала 43549,68 грн та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України (вх.№7101 від 06.09.2018).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено частиною 6 статті 26 цього Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, аналіз вказаних вище норм Закону України "Про виконавче провадження" дозволяє прийти до висновку, що невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Однак постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем 08.11.2018, тобто, з порушенням строку, встановленого законом. Зазначена постанова винесене старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Єрьоменком С.В.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про недотримання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницькою Оленою Олегівною вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду м. Харкова у справі № 820/2893/18 від 05.07.2018.

Враховуючи, що бездіяльність щодо несвоєчасного винесення постанови про накладення штрафу допущено старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменком Севастьяном Валеріановичем, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та на підставі ч.2 ст.9 КАС України визнати протиправною його бездіяльність.

Відповідно до Посадової інструкції заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, затвердженої начальником Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.01.2017 та Положення про відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, затвердженого наказом головного територіального управління юстиції у Харківській області № 40/3 від 14.03.2017 заступник начальника Управління - начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області очолює відділ та забезпечує організацію роботи та керує діяльністю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, забезпечує виконання покладених на Відділ завдань, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за організацію та результати діяльності Відділу (п. 9.1. Положення); організовує роботу Відділу з виконання завдань покладених на Управління (п. 2.4. Інструкції); у встановленому порядку вносить подання начальнику Управління щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Відділу (п. 2.7. Інструкції), виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (п, 2.14 Інструкції), забезпечує дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни (п. 2.19 Інструкції).

Щодо постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 08.11.2018 суд зазначає наступне.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що матеріали виконавчого провадження № 56749123 у Автоматизованій системі виконавчого провадження постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.11.2018 не містять, що свідчить про порушення Закону України "Про виконавче провадження".

Представник відповідача з приводу зазначених тверджень пояснень не надав.

Відповідно до п. 4 розділу ІХ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, постанови керівника органу державної виконавчої служби, винесені за результатами здійснення контролю за рішення, діями державного виконавця, а також при виправленні граматичних чи арифметичних помилок, та постанови керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня виготовляються за допомогою Системи.

Враховуючи те, що до суду не надано доказів того, що начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріяновою А.О. здійснено належних дій щодо організації та забезпечення контролю за виконанням виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження, що є заходом контролю з виконання виконавчого листа у межах спірних правовідносин, винесена начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріяновою А.О. лише 08.11.2018, що свідчить про відсутність належної організації та контролю з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018 начальником відділу примусового виконання рішень за період з 10.07.2018 по 08.11.2018, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянову Анастасію Олександрівну забезпечити належну організацію та контроль виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У строк, встановлений законом, представником позивача надано докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №1/11-18 від 07.11.2018 між позивачем та АБ "Антона Новакова", оригінал акту наданої правової (правничої) допомоги від 19.11.2018 та копію квитанції від 20.11.2018 про оплату за правову (правничу) допомогу у сумі 8000,00 грн.

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Судом встановлено, що відповідно до наданих представником позивача документів оплата за договором здійснюється позивачем за ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (2 години) - 2000,00 грн, попередній правовий аналіз ситуації (2 години) - 2000,00 грн, складання та подання до суду позовної заяви (3 години) - 3000,00 грн, складання та подання до суду детального опису витрат на правову (правничу) допомогу (1 година) - 1000,00 грн.

Судом встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 підписано позовну заяву, засвідчено додатки до позову, здійснено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, підписано детальний опис витрат на правову (правничу) допомогу, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та доказів на підтвердження неспівмірності витрат до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи, що позовні вимоги у справі задоволено, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, а саме у сумі 8000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а також те, що їх сума була обґрунтованою, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 139, 241-247, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, 61068, код НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), треті особи: Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницька Альона Олегівна (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянова Анастасія Олександрівна (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Іваницької Олени Олегівни з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/2893/18 від 05.07.2018.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменка Севастьяна Валеріановича щодо несвоєчасного винесення постанови про накладенння штрафу у ВП №56749123.

Визнати протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової Анастасії Олександрівни щодо незабезпечення належної організації та контролю з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018 у період з 10.07.2018 по 08.11.2018.

Зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянову Анастасію Олександрівну забезпечити належну організацію та контроль виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2893/18 від 05.07.2018 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, 61068, код НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено та проголошено 22 грудня 2018 року.

Суддя О.Г. Котеньов