Справа № 1540/4493/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Одеса Справа № 1540/4493/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй про зобов'язання державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєву Валентину Вікторівну внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про визнання припиненими повноважень ОСОБА_1 на посаді директора Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй на підставці заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року по справі №522/10272/17,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 141-143) просить суд зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєву Валентину Вікторівну внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про визнання припиненими повноважень ОСОБА_1 на посаді директора Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй на підставці заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року по справі №522/10272/17. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2018р. у справі №522/10272/17 було визнано припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді директора УКРАЇНСЬКО-ТУРЕЦЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МИЗИЯ" ЛТД З ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЙ. Рішення набрало законної сили 26.03.2018р. Відповідно до частин 4 та 5 ст.89 ЦК України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін. 31.05.2018р. рішення суду було надано для виконання до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради. Листом управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради від 11.06.2018р. № з 351-18 було повідомлено, що відповідно до п.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в ЄДР містяться відомості про юридичну особу, зокрема, відомості про керівника юридичної особи. Тобто звільнення директора підприємства тягне за собою обов'язкове внесення відповідних відомостей до ЄДР, пов'язаних із призначенням нового директора. Рішення Приморського районного суду не містить зобов'язання для державного реєстратора внести відповідні відомості до ЄДР щодо нового директора підприємства. З викладених підстав рішення суду від 16.02.2018р. виконано не було, та державним реєстратором відділу Дорофеєвою В.В. було направлено лист стосовно надання роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси. Таким чином, державним реєстратором було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у вчиненні реєстраційної дії.

Відповідач надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов'язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію; 3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону. Таким чином, Законом передбачено вичерпний перелік підстав, які повинні зазначатися у судовому рішенні для внесення державним реєстратором змін до відомостей ЄДР, тобто розширеному тлумаченню він не підлягає. Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону, відомості про керівника юридичної особи обов'язково повинні міститись в ЄДР, а саме: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Тобто, у разі припинення повноважень керівника юридичної особи, в ЄДР обов'язково вносяться відомості щодо нового керівника юридичної особи. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 у справі №522/10272/17 не містило інформації щодо нового керівника юридичної особи, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй до суду не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.11.2018 року позов ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявності підстав для його задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2018р. у справі №522/10272/17 було визнано припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді директора УКРАЇНСЬКО-ТУРЕЦЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МИЗИЯ" ЛТД З ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЙ.

Вказане рішення набрало законної сили 26.03.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

31 травня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулась до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою щодо виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси.

Листом від 11.06.2018 року №з351-18 Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради надало відповідь, якою відмовляло у задоволенні заяви позивача з підстав того, що відповідно до п. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема відомості про керівника юридичної особи.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси не містить зобов'язання для державного реєстратора внести відповідні відомості до ЄДР щодо нового директора підприємства.

З урахуванням вищезазначеного, та підставі п. 3 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державним реєстратором Відділу було направлено лист стосовно надання роз'яснень щодо виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року по справі №522/10272/17 відмовлено у задоволенні заяви державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни про роз'яснення судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 5) прийняття документів для державної реєстрації та здійснення державної реєстрації за принципом екстериторіальності в межах України; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Статтею 6 Закону №755-ІV передбачено, що державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо:

визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;

визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав;

зобов'язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи;

провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи;

припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як було встановлено вище заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2018р. у справі №522/10272/17 було визнано припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді директора УКРАЇНСЬКО-ТУРЕЦЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МИЗИЯ" ЛТД З ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЙ.

Суд зазначає, що особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Як було зазначено вище одним із основних принципів на якому базується державна реєстрація є принцип достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Таким чином в разі не внесення вказаних змін до ЄДР щодо припинення повноваження ОСОБА_1 на посаді директора Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй, в реєстрі будуть зазначені не достовірні та не повні відомості, а отже буде порушений основний із принципів державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 1 Закону державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи.

Згідно ст. 1 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином держава не може офіційно визнавати факт, якого вже не існує.

Крім того суд зазначає, що лише внесення відповідних змін до ЄДР звільнить позивача від потенційних негативних наслідків від знаходження в ЄДР даних про перебування на посаді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо спірних правовідносин в даній адміністративній справі викладена Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі №904/5857/17.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника.

Поряд із тим, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася із позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

У мотивувальній частині рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти Україна" (пункти 23 - 25) зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 7, ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 65062, АДРЕСА_1) до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) задовольнити.

Зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєву Валентину Вікторівну внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про визнання припиненими повноважень ОСОБА_1 на посаді директора Українсько-Турецького спільного підприємства "МИЗИЯ" ЛТД з іноземною інвестицієй на підставці заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року по справі №522/10272/17. Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст..255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.15-5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Е.А.Іванов

.