Справа № 0640/4372/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4372/18

категорія 10.3.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача від 17 серпня 2018 року щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293;

- зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293;

- зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, в розмірі, визначеному підпунктом "в" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату), в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив службу в органах Національної поліції. Наказом від 29 квітня 2016 року № 79о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника сектору Володарськ-Волинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) на підставі його рапорту та свідоцтва про хворобу № 81/74 від 29.04.2016, яким ОСОБА_1 визнано не придатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, а також встановлено, що наявне у нього захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а травма пов'язана з виконанням службових обов'язків. За результатами огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу, починаючи з 19.06.2016 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків та визначено, що відсоток втрати його професійної працездатності становить 30 відсотків. У зв'язку з встановлення позивачу інвалідності, останній звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 99 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4. Однак, у відповідь на свою заяву ОСОБА_1 отримав лист Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 17.08.2018 за № 1176/29/105/01-2018, в якому позивачу було повідомлено, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК - 15.08.2007, коли йому було встановлено 15 відсотків втрати працездатності, до повторного огляду 19.06.2016, коли йому було встановлено ІІІ групу інвалідності та 30 відсотків втрати працездатності, пройшло більше 2 років, не дає йому права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Натомість позивач, в підтвердження свої вимог зазначає, що встановлення йому інвалідності, внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відбулося 04.07.2016 року, а зі служби він був звільнений 29.04.2016, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 97 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію". А тому, він вважає, що має право на отримання вищезазначеної одноразової грошової допомоги. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що норма п. 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само, на думку позивача, цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та що його право на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи виникло з моменту встановлення йому цієї групи інвалідності, тобто з 19.06.2016, та не залежить від попереднього встановлення йому 15.08.2007 втрати працездатності в розмірі 15 відсотків, а тому він звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 02 листопада 2018 року адміністративну справу №0640/4372/18 було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беріть участь у справі на 21 листопада 2018 року о 14:30. Крім того, з метою повного та об'єктивного розгляду справи, суд, вищезазначеною ухвалою, витребував від Головного управління Національної поліції в Житомирській області інформацію щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після встановлення йому 15.08.2007 при огляді МСЕК 15% втрати працездатності.

19 листопада 2018 року Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області на виконання вимог ухвали від 02.11.2018 до відділу документального забезпечення суду було подано документи щодо виплати Управлінням МВС України в Житомирській області ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після встановлення йому 15.08.2007 втрати працездатності в розмірі 15 відсотків.

Крім того, 19 листопада 2018 року до суду надійшла заява позивача, в якій він просив розглядати справу без його участі за наявними у справі матеріалами (а.с.64-65). Аналогічна заява про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника 21 листопада 2018 року надійшла від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.75).

22 листопада 2018 року до суду також надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовним вимог в повному обсязі. В обґрунтування такої позиції зазначено, що первинний огляд позивача медико-соціальною експертною комісією проводився ще 15.08.2007, під час якого останньому було встановлено 15 відсотків втрати працездатності. Після чого, 24 грудня 2007 року Управлінням МВС України в Житомирській області було складено висновок про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Закону України " Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" в сумі 950 грн. 50 коп., в підтвердження чого представником відповідача до матеріалів справи було додано копію вищезазначеного висновку. Вказану одноразову грошову допомогу було виплачено 30.01.2008 на підставі видаткового касового ордера серії 01ААД №79411, а тому відповідач вважає, що своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги позивач скористався ще у 2008 році. Натомість, ІІІ групу інвалідності позивачу було встановлено 19.06.2016 під час повторного огляду медико-соціальною експертною комісією. З огляду на положення п. 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 відповідач вказує, що ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності, оскільки з моменту первинного встановлення йому 15.08.2007 ступеня втрати працездатності до встановлення йому 19.06.2016 інвалідності із втратою працездатності пройшло більше двох років. Таким чином, відповідач вважає, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (а.с.76-82)

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи подання сторонами заяв про розгляд справи без їх участі, суд, керуючись ч. 3 ст. 194 КАС України приходить до висновку про здійснення розгляду даної адміністративної справи в порядку письмово провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходи військову службу спочатку в Управлінні МВС України в Житомирській області, а в період з 07.11.2015 по 29.04.2016 в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області.

З наявних у матеріалах справи акту № 3 від 30.05.2003 про нещасний випадок форми Н-1 * (а.с.25-26) та акту розслідування нещасного випадку від 25.05.2005 форми Н-5* (а.с.23-24) вбачається, що 25 травня 2003 року дільничний інспектор міліції Володарськ-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області лейтенант міліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани волосянистої частини голови, струсу головного мозку, забійної рани лівої кисті, часткового розриву акроміально-ключичного з'єднання справа, закритого перелому 5-ї п'ясткової кістки правої кисті, перелому 2-го, 3-го, 5-го ребер справа внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при виконанні службових обов'язків в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

В подальшому, 16 листопада 2005 року під час проходження ОСОБА_1 медичного огляду в ВЛК УМВС України в Житомирській області комісією було встановлено, що отримана позивачем у травні 2003 року травма, пов'язана з виконанням службового обов'язку, а також, що захворювання позивача (гіпертонічна хвороба першої стадії, безкризовий перебіг; міокардіодистрофія змішаного генезу, НК нульового ступеня; ангіотрофоневроз верхніх кінцівок першої стадії) пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Разом з тим, за результатами огляду ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби. Дані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією довідки ВЛК УМВС України в Житомирській області № 535 від 16.11.2005 (а.с.22)

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності застрахованого серії ЖИА № 002458 від 15.08.2007 (а.с.69), починаючи з 18.05.2007 Коростенським міжрайонним МСЕК, на підставі акту № 188/14 огляду МСЕК, було встановлено ОСОБА_1 ступінь втрати працездатності в розмірі 15 відсотків.

Оскільки за результатами медичного огляду МСЕК позивачу було встановлено ступінь втрати працездатності, Управлінням МВС України в Житомирській області 24 грудня 2007 року у відповідності до вимог Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ "Про Міліцію" та пункту 1.3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" було складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 950,40 гривень, у зв'язку з подією, що сталася у період проходження служби (а.с.68). Вищезазначена сума одноразової грошової допомоги була виплачена позивачу відповідно до видаткового ордеру від 30.01.2008 серії 01ААД № 794115. Вказані обставини сторонами не заперечувались.

26 квітня 2016 року Військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" за розпорядженням УКЗ ГУНП в Житомирській області від 20.04.2016 було проведено медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а його травма пов'язана з виконанням службових обов'язків. З огляду на це позивача було визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, про що було складено свідоцтво про хворобу № 81/74 від 29.04.2016 (а.с.50).

На підставі зазначеного свідоцтва про хворобу №81/74 від 29.04.2016 заступника начальника сектору Володарсько-Волинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2016 № 79 о/с (а.с.19) було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

04 липня 2016 року позивачу було проведено огляд МСЕК, за результатами якого йому, починаючи з 19.06.2016, було встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19 липня 2018 року серії 12 ААА № 514736. (а.с.20)

Крім того, відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 04.07.2016 серії 12 ААА № 015383 (а.с.20), Обласною медико-соціальною експертною комісією №2 було встановлено що відсоток втрати професійної працездатності ОСОБА_1 становить 30 відсотків, при чому причиною втрати працездатності є травма, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків.

У зв'язку з встановленням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, він 03 серпня 2018 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у відповідності до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Однак, Головне управління Національної поліції в Житомирській області листом від 17.08.2018 №1176/29/105/01-2018 (а.с.17) повідомило позивачу, що відповідно до п. 6 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4 визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Натомість, згідно наявних матеріалів при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 з 15.08.2007 було встановлено 15% втрати працездатності, а під час повторно огляду МСЕК йому з 19.06.2016 було встановлено ІІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. У зв'язку з зазначеним, відповідач вказав, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК - 15.08.2007 до повторного огляду 19.06.2016 пройшло більше 2 років, не дає позивачу права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги. (а.с.17)

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 року за №163/28293, та набрав чинності з 29.02.2016.

Порядком №4 визначено механізм та умови виплати одноразової грошової допомоги поліцейському, право на яку встановлено спеціальним законом, що регулює відповідну сферу діяльності, тобто Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, регулюються положеннями статей 97-101 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) та реалізуються в порядку та на умовах визначених Порядком № 4.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII (в редакції, яка була чинною на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

Згідно з підпунктом "в" пункту 3 частини 1 статті 99 Закону № 580-VIII (в редакції, яка була чинною на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) розмір одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності III групи становить 150 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Відповідно до п. 8 Розділу ІV Порядку № 4, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, суть спору між позивачем та відповідачем полягає у тлумаченні змісту п.8 Розділу ІV Порядку №4.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

По-перше, Законом №580-VIIІ обмежувального строку в два роки, між проведенням первинного та повторного медичного обстеження, перевищення якого позбавляє особу права на одноразову грошову допомогу, не передбачено.

У частині 6 статті 100 Закону №580-VIIІ передбачений трирічний строк для реалізація свого права на отримання допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону №580-VIIІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Таким чином, у статті 101 Закону №580-VIIІ відсутня така підстава для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, як сплив дворічного строку між первинним та повторним медичним обстеженням.

В свою чергу, суд зазначає, що пункт 8 Розділу ІV Порядку №4 містить застереження щодо встановлення іншої причини інвалідності протягом двох років після проведення первинної медичного обстеження, стосується перш за все розмірів виплати одноразової грошової допомоги, у тому разі, якщо вона була виплачена під час встановлення інвалідності під час первинного обстеження.

Згідно із п.1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514736 від 04.07.2016 судом встановлено, що ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 19.06.2016, у зв'язку із травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків (а.с.20). Натомість зі служби ОСОБА_1 був звільнений 29 квітня 2016, тобто третю групу інвалідності було встановлено позивачу протягом шести місяців після звільнення його з поліції (а.с.19).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що у позивача сплинув дворічний строк після первинного встановлення втрати працездатності та про наявність правових підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги.

Інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги не наведено.

Також суд зазначає, що встановлення ОСОБА_1 з 19.06.2016 третьої групи інвалідності зв'язку з зв'язку із травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків є підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги саме в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяв всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 12101; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул.Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008; ) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул.Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008; ) у призначенні та виплаті ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 12101; РНОКПП НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків;

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області (вул.Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008; ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 12101; РНОКПП НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімумів, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції, чинній на час встановлення групи інвалідності) та Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович