Справа № 280/4584/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 грудня 2018 року Справа № 280/4584/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РІДНА ХАТА (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Шевченка, буд. 75-В, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправною та скасування постанови та припису,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» (надалі по тексту - позивач, ТОВ "ОСОБА_4) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 1879/563/163/АН/П /ТД-ФС в розмірі 8 265 060,00 грн. та припису № ЗП1879/563/АН/П від 05.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувану постанову винесено на підставі неправильних та необґрунтованих висновків контролюючого органу про порушення вимог трудового законодавства, яке полягало у допуску до роботи у відсутності трудових договорів з найманими фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77.

Позивач пояснив, що з особами ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52 Т.О., ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 було укладено цивільно-правові договори про надання послуг, що не заборонено чинним законодавством. Позивачеві завчасно не було повідомлено про дату і час розгляду справи на 16 жовтня 2018 року, чим практично позбавлено позивача права бути присутнім при розгляді справи, надавати пояснення, докази, тощо. Справа розглядалася за відсутності позивача, чим позбавлено права позивача надавати відповідачеві пояснення, подавати додаткові докази та клопотання, постанова про накладення штрафу також винесена за відсутності позивача.

Оскільки висновки відповідача, про які зазначено в акті перевірки, зроблено без урахування всіх істотних обставин, а саме під час інспектування не враховано наявність укладенх додаткових угод до договорів про надання послуг, справа про накладення штрафу розглядалася за відсутності позивача, тому винесена постанова про накладення штрафних санкцій є протиправною та підлягаює скасуванню з приведених вище підстав. Що стосується припису, то вважає, що викладені в акті та приписі висновки не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому і припис також підлягає скасуванню.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» залишено без руху у зв'язку із її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 29 листопада 2018 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2018 за клопотанням позивача для належної підготовки до розгляду справи строк продовжений строк підготовчого провадження на 07 грудня 2018 року.

28 листопада 2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків акту перевірки, припису та постанови. Пояснював, що характер відносин, які склались між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» та ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_56 А.В., ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 є саме трудовими, а не цивільно-правовими. Таким чином, позивачем порушено приписи ст. 24 КЗпП України, а саме не оформлено належним чином трудові відносини з ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 шляхом укладення трудового договору у відповідності до ст. 24 КЗпП України. Відповідач заперечував проти дати отримання позивачем виклику на 16.10.2018 року, зазначив, що відповідно до відомостей Укрпошти про відстеження поштової кореспонденції (копію додано), в якій датою вручення листа є 13.10.2018 року. Таким чином позивач отримав повідомлення вчасно.

07 грудня 2018 року Позивачем надано відповідь на відзив Відповідача, у якому зазначено, що Відзив містить ряд доводів і міркувань відповідача, які жодним чином не спростовують доводів наведених в адміністративному позові щодо протиправності припису та постанови про накладення штрафу на Позивача та приведено обґрунтовані доводи про несвоєчасне отримання Позивачем повідомлення про дату розгляду справи на 16 жовтня 2018 року. Просить до уваги не брати доводи Відповідача, щодо правомірності, його дій, оскільки вони нічим не підтверджуються, а зводяться лише до тлумачення вимог законодавства про працю та цивільно-правового законодавства Українни.

07 грудня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» подано до Запорізького окружного адміністративного суду змінений адміністративний позов до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування припису про усунення виявлених порушень № ЗП 1879/563/АН/П від 05.10.20108 та постанови про накладення штрафу у повноваженими посадовими особами №ЗП 1879/563/163/АН/П /ТД-ФС в розмірі 8 265 060,00 грн.. У зміненому адміністративному позові позивач просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області судові витрати, на загальну суму 131 987, 90 гривень, з яких - сплата судового збору становить 125 737, 90 грн., судові витрати на надання юридичних послуг 6250 грн.

В судовому засіданні 07 грудня 2018 року протокольною Ухвалою за клопотанням позивача для належної підготовки до розгляду справи строк продовжений строк підготовчого провадження на 13 грудня 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представником відповідача 13.12.2018 подано відзив на змінений адміністративний позов. 13.12.2018 в судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області отримано від Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлення від 31.07.2018 №9621-08, 02.05.2018 №9621-08, якими надано інформацію щодо роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів.

У зв'язку з надходженням листів Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головним Управлінням Держпраці у Запорізькій області винесено наказ №1575 від 26.09.2018 "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого, посадовим особам Головного Управління вирішено провести невиїзне інспектування, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА».

Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування №826 від 26.09.2018 начальнику відділу ОСОБА_78, головним державнм інспекторам відділів Головного Управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81 було доручено провести невиїзного інспектування додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, робочого часу, часу відпочинку, оплати праці суб'єктом господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, м.Вільнянськ, вул.Шевченка, буд.75-В.

В подальшому на підставі наказу №1575 від 26.09.2018, направлення на проведення заходу державного контролю №826 від 26.09.2018, начальником відділу ОСОБА_78, інспекторами Головного Управління Держпраці у Запорізькій області Буднік О.А., Бохан Н.В., Скуріхіною Т.В. проведено невиїзне інспектування Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» на предмет додержання ним вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 28.09.2018 №ЗП1879/563/АН.

Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог ч.3 статті 24 КЗпП України.

З опису виявленого порушення слідує, що в ході невиїзного інспектування виявлено, що на протязі 2017-2018 років Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» допущено до роботи 74 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, що є порушенням вимог ч.3ст. 24 КЗпП України.

Так, цивільно-правові договори, які укладалися періодично упродовж 2017-2018 років з: ОСОБА_5 на виконання обовязків «Інженера з охорони праці». Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_6В на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_7 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_8 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_9 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_10 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018;

ОСОБА_11 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_12 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018;

ОСОБА_13 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.02.2018;

ОСОБА_14 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.07.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_15 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.04.2018;

ОСОБА_16 на виконання обовязків «охоронця» (охорона території та матеріальних цінностей). Договір від 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_17 на виконання обовязків «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.07.2018;

ОСОБА_18 на виконання обовязків «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» Договір від 01.07.2018;

ОСОБА_19 на виконання обовязків «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» Договір від 01.08.2017; 01.09.2017;

ОСОБА_20 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_21 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.10.2017; 01.11.2017;

ОСОБА_22 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_23 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.02.2018; 01.03.201801; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018;

ОСОБА_24 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_25 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018;

ОСОБА_26 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_27 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.12.2017; 01.02.2018;

ОСОБА_28 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.08.2017;

ОСОБА_29 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.11.2017;

ОСОБА_30 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.12.2017;

ОСОБА_31 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.12.2017;

ОСОБА_21 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.06.2018;

ОСОБА_32 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018;

ОСОБА_33 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.11.2017;

ОСОБА_34 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.05.2018;

ОСОБА_35 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.08.2017;

ОСОБА_36 на виконання обовязків «вантажника» (вантажно-відвантажувальні роботи) Договір від 01.02.2018; 01.03.2018;

ОСОБА_37 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.11.2017; 01.12.2017; 01.02.2018;

ОСОБА_38 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018;

ОСОБА_39 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.09.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017;

ОСОБА_40 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018;

ОСОБА_41 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від від 01.07.2017; від 01.08.2017;

ОСОБА_42 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від від 01.07.2017; від 01.08.2017;

ОСОБА_43 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018;

ОСОБА_44 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від. 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_45 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.09.2017; 25.09.2017; 01.10.2017; 01.11.2017;

ОСОБА_46 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від. 01.05.2018;

ОСОБА_47 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_48 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від. 01.03.2018;

ОСОБА_49 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_50 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» Договір від. 01.06.2018;

ОСОБА_51 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» Договір від від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_52 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» Договір від від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_53 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» Договір від 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018;

ОСОБА_54 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» Договір від. 01.04.2018;

ОСОБА_55 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» Договір від від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018;

ОСОБА_56 на виконання обовязків «технік-лаборант» Договір від 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018;

ОСОБА_57 на виконання обовязків «технік-лаборант» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.02.2018; 01.02.2018;

ОСОБА_58 на виконання обовязків «технік-лаборант» Договір від 01.07.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_59 на виконання обовязків «майстер зміни» Договір від 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_60 на виконання обовязків «майстер зміни» Договір від 01.08.2017; 01.09.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018;

ОСОБА_61 на виконання обовязків «майстер зміни» Договір від 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_62 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018;

ОСОБА_63 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018;

ОСОБА_64 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017;

ОСОБА_65 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_66 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_67 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_68 на виконання обовязків «менеджер із збуту » Договір від 01.01.2018;

ОСОБА_69 на виконання обовязків «менеджер із збуту » Договір від 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017;

ОСОБА_70 на виконання обовязків «менеджер із збуту » Договір від 01.04.2018; 01.05.2018;

ОСОБА_71 на виконання обовязків «фасувальника» (апаратника борошномельного виробництва ділянки фасування Договір від 01.08.2017; 01.09.2017; 01.10.2017; 01.11.2017;

ОСОБА_72 на иконання обовязків «фасувальника» (апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці Договір від 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_73 на виконання обовязків «фасувальника» (апаратника борошномельного виробництва ділянки фасування Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017;

ОСОБА_74 на виконання обовязків «фасувальника» (апаратника борошномельного виробництва ділянки фасування) Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.09.2017;

ОСОБА_75 на виконання обовязків «прибиральника» (прибирання території підприємства та побутових приміщень) Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_76 на виконання обовязків «будівельника» (будівельні роботи) Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.02.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_77 на виконання обовязків «комірник» Договір від 01.07.2017.

З вищезазначеними особами договори укладені, як з Виконавцями та ТОВ «РІДНА ХАТА» в особі директора ОСОБА_82, як Замовником.

У вищевказаних договорах взагалі відсутній конкретний перелік робіт та не визначений їх обсяг.

Договори про надання послуг мають постійний, систематичний характер праці. Згідно з пунктом 4 Постанови пленуму Верховного ОСОБА_69 України від 25.04.2003 р. №3 «систематично» означає не менше трьох разів протягом календарного року. Наприклад з ОСОБА_5 договір переукладався декілька разів. Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018.

Вищевказані цивільно-правові договори мають ознаки трудових відносин, а саме:

Під час роботи в ТОВ «РІДНА ХАТА» вищезазначені ооби у приміщеннях підприємства виконували правила процедури, передбачені внутрішніми документами (внутрішніх правил та інструкцій з охорони праці, пожежної безпеки, промислової санітарії та інше. Виконували роботи з дотриманням вимог законодавства, внутрішніх прави та інструкцій з охорони праці та інше.

При виконанні своїх обовязків вищезазначені особи повинні були керуватися законодавством України, статутом підприємства, іншими внутрішніми документами підприємства, як зазначено договором про надання послуг.

Вищезазначені особи виконували трудові функції, які передбачають виконання робіт за посадами (професіями) «інженер з охорони праці», «охоронець», «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування», «вантажник», «апаратник борошномельного виробництва», «технік-лаборант», «майстер зміни», «слюсар-ремонтник», «менеджер зі збуту», «прибиральник», «комірник». Дані професії передбачені Класифікатором професій ДК 003:2010, затверджених наказом держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 (зі змінами).

Зазначені види робіт свідчать про процес праці, що притаманне трудовим відносинам. Зазначені дії є процесом праці, а не його результатом.

З вказаними особами не укладені трудові договори, хоча у штатному розписі підприємства на 2018 рік наявні посади - «інженер з охорони праці», «охоронець», «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування», «вантажник», «апаратник борошномельного виробництва», «технік-лаборант», «майстер зміни», «слюсар-ремонтник», «менеджер зі збуту», «прибиральник», «комірник».

Відповідно до приймально-здавальних актів, оплата вищезазначеним особам здійснюється щомісячно, з чіткою періодичністю та у строки, що слідують за відпрацьованим певним часом місяцем, що зазвичай характерно для виплати заробітної плати за трудовими договорами, що відповідає вимогам ст. 115 КЗпП України та ст. 24 закону України «Про оплату праці». Наприклад ОСОБА_83 виплата здійснювалася щомісячно в останній робочий день місяця, а саме: 31.07.2017; 31.08.2017; 31.10.2017; 30.11.2017; 31.12.2017; 31.01.2018; 28.02.2018; 31.03.2018; 30.04.2018; 31.05.2018; 30.06.2018; 31.07.2018.

Відповідачем зроблено висновок, що відносини за цивільно-правовими договорами укладеними Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» з громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 фактично є трудовими, а сторони цивільно-правових договорів є роботодавцем та найманим працівником.

05 жовтня 2018 року інспектором Головного управління Держпраці у Запоріській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ЗП1879/563/АН/П, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» зобов'язано до 05.12.2018 року усунути порушення вимоги частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України стосовно працівників.

16 жовтня 2018 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_84 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП1879/563/АН/П/ТД-ФС, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» накладено штраф у сумі 8 265 060,00 грн. на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Позивач не погодився із актом невиїзного інспектування відповідача, приписом про усунення виявлених порушень, постановою про накладення штрафних санкцій та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є: Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "ОСОБА_61 питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26 квітня 2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В цьому випадку Головне управління Держпраці у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "ОСОБА_61 питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26 квітня 2017 року /надалі - Порядок № 295/.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295, відповідно до якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування /пункт 23 Порядку №295/.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року /надалі - Порядок № 509/, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади .

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Пунктом 6 Порядку №509 встановлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в кповноваженої особи, що надіслала таке овідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого працівника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Пунктом 8 Порядку №509 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу /пункт 8 Порядку № 509/.

З 1 січня 2017 року збільшена фінансова відповідальність роботодавців за порушення законодавства з питань оплати праці з метою запобігання "тіньової" зайнятості, легалізації заробітної плати.

Так, Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України, згідно з якими, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

На підставі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі 3723 гривні.

Відповідач постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02.08.2018 за порушення позивачем вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України, у відповідності до ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» накладення штраф у розмірі 8 265 060,00 гривень (вісім мільйонів двісті шістдесять пять тисяч шістдесять гривень (3723 грн. х 30 х 74 кількість працівників).

Суд зауважує, що постанови про накладення штрафу за порушення вимог ст. 24 КЗпП України вносяться у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Законодавством визначено фінансові санкції для роботодавців за порушення в оформленні трудових відносин з працівниками, метою винесення постанов є усунення конкретного виявленого порушення вимог трудового законодавства, які мають на меті забезпечення виконання вимог законів про працю та оплату праці, сплати до бюджету відповідних платежів.

Оскаржувані припис та постанова винесені відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» з ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, з якими укладено цивільно-правові угоди, які на думку органу Держпраці мають ознаки трудового договору, винесено за відсутності підтвердженого факту допущення позивачем вимог трудового законодавства.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України).

Частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» (замовник) та ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 укладено цивільно-правові договори про надання послуг. Відповідно до розділу 1 «Предмету договору» пункту 1.1. предмету вказаних угод, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконувати роботи електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

В частині 2 пункту 1.1. договорів визначено, що Замовник зобов'язується відповідно до законодавства своєчасно та в повному виплатити виконавцю винагороду та компенсації.

В пункті 1.2 договорів зазначено, що на правовідносини сторін за цим договором не поширюється дія будь-яких нормативно-правових актів про працю України.

Пунктом 2.4 договорів Замовник зобовязується вчасно забезпечувати Виконавця всім необхідним для виконання послуг; оплачувати та компенсувати витрати, необхідні для виконання цього договору; оплачувати послуги виконавця.

Пунктом 3.1. цивільно-правових договорів обумовлено сплату конкретної суми за виконану роботу, а оплата за цими договорами здійснюється щомісячно, не пізніше 20 днів (двадцяти днів) після підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Підставою для розрахунків є акт прийому-передачі наданих послуг.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» (замовник) та ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_9 укладено цивільно-правові договори про надання послуг. Відповідно до розділу 1 «Предмету договору» пункту 1.1. предмету вказаних угод, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконувати роботи охоронця в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

В частині 2 пункту 1.1. договорів визначено, що Замовник зобов'язується відповідно до законодавства своєчасно та в повному виплатити виконавцю винагороду та компенсації.

Згідно з п.2.2 Договорів виконавець зобовязується надати замовнику послуги з охорони території та матеріальних цінностей.

Пунктом 2.4 договорів Замовник зобовязується вчасно забезпечувати Виконавця всім необхідним для виконання послуг; оплачувати та компенсувати витрати, необхідні для виконання цього договору; оплачувати послуги виконавця.

Пунктом 3.1. цивільно-правових договорів обумовлено сплату конкретної суми за виконану роботу, а оплата за цими договорами здійснюється щомісячно, не пізніше 20 днів (двадцяти днів) після підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Підставою для розрахунків є акт прийому-передачі наданих послуг.

Заслуговують на увагу доводи позивача про те, що уповноваженими особами Головного управління Держпраці в ході невиїзного інспектування було запитано у позивача лише договори про надання послуг із зазначеними обставинами, які відображені у вказаних договорах та не враховані обставини, які містилися в додаткових угодах до договору про надання послуг, якими змінено істотні умови вказаних договорів. Висновки, викладені в актах перевірки, в приписі та в постанові прийняті без урахування даних, які містяться у вказаних додаткових угодах до договорів про надання послуг стосовно істотних умов договору, а саме:

Позивачем надано до суду копії додаткових угод до договору про надання послуг, укладених між Позиваче та усіма 73 працівниками, вказаними в акті перевірки та в постанові, які досліджено судом.

Судом встановлено, що Позивачем упродовж 2017-2018 років укладено із усіма 73 працівниками, вказаними в акті перевірки та в постанові додаткові угоди до договору про надання послуг з наступними працівниками: з ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77

Відповідно до вказаних Додаткових угод угодами внесено наступні зміни до основних Договорів про надання послуг, а саме:

Пунктом 1 Додаткової угоди до договору сторони дійшли згоди змінити п.1.1. Договору, виклавши його у наступній редакції:

«1.1 Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання протягом строку, визначеному у п.5.1 Договору самостійно надати такі послуги:

Наприклад Додаткова угода, укладена між Позивачем та ОСОБА_6 здійснювати охоронні функції на обєкті (цілісному майновому комплексі за адресою м. Вільнянськ, вул.Шевченка,75, далі Обєкт) та забезпечувати охорону товарно-матеріальних цінностей, прийнятих під охорону. Від розкрадання терміном 160 годин»

Додатковою угодою до Договору внесено новий пункт до Договору, відповідно до якого «2. Сторони дійшли згоди додати до п.1.3 до Договору, виклавши його у наступній редакції: «1.3. Виконавець надає послуги у свій вільний час та на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, та не має права на одержання допомоги із соціального страхування. А також не має права на компенсацію за втрату працездатності в результаті нещасного випадку при виконанні цих робіт».

Відповідно до п.3 Додаткових угод до договорів про надання послуг сторони дійшли згоди виключити п.п.е)-л) п.2.2. Договору, у яких йдеться про виконання процедур за внутрішніми документами підприємства, згадування про Статут підприємства, виконання «побажань» директора.

Згідно з п.4 Додаткових угод «Сторони дійшли згоди змінити п.3.3 Договору, виклавши його в наступній редакції: «3.1 Підставою для розрахунків є акт прийому-передачі наданих послуг. У акті прийому-передачі наданих послуг Сторонами не визначається кількість наданих послуг, а вказується лише збиральна назва прослуги охорона території та матеріальних цінностей»

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивачем упродовж 2017 -2018 років було укладено з працівниками Додаткові угоди до основних договорів, у яких було змінено істотні умови Договору, зокрема змінено (виключено) п.п.е)-л) п.2.2. Договору, зокрема про виконання Виконавцем «виконувати послуги згідно побажань замовника», під час роботи в приміщеннях замовника виконувати правила та процедури, передбачені внутрішніми документами Замовника та повязані з режимом безпеки», «організовувати роботу, повязану з виконанням цього договору та робоче місце з дотриманням вимог законодавства, внутрішніх правил та інструкцій з охорони праці», що свідчить про виключення із договору умови дотримання Виконавцями (працівниками процедур за внутрішніми документами Замовника, згадування про Статут підприємства, виконання побажань директора, внесено новий пункт 1.3., яким про надання послуг виконавцем у свій вільний час та на свій ризик», змінено п.1.1. Договору, у якому викладено «ОСОБА_76 послуг», які надаються Виконавцем, а не виконання робіт за проіесіями.

Вказані умови є істотними Умовами для Договору про надання послуг, які не були предметом інспектування уповноваженими особами Головного управління Держпраці під час невиїзного інспектування та, відповідно враховані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦКУ).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1-2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Про укладання усних договорів та їх виконання свідчать наявні документи бухгалтерського обліку, обов'язковість складання яких передбачена вказаним Законом (акти виконаних робіт, рахунки на оплату, платіжні доручення).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору /стаття 902 ЦК України/.

Якщо договором передбачено надання послуг за таку плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором /частина перша статті 903 ЦК України/.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами /стаття 905 ЦК України/.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг, виконання робіт тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Суд зазначає, що за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Суд вважає за потрібне зазначити, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору-кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного ОСОБА_69, викладеній у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 350/403/16-ц.

Як слідує зі змісту цивільно-правових договорів, метою їх укладання є виконання її стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом договору є виконання конкретних послуг по організації забезпечення схоронності майна, охорони матеріальних цінностей власника від розкрадання; та із забезпечення і підтримки нормального безаварійного стану електрообладнання.

Фактично громадянами ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_9 виконувалась індивідуально визначена робота.

Крім того, цивільно-правовими договорами передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Отже, вказані положення договорів не передбачають сплату страхових внесків та надання гарантій, пільг, компенсацій, допомоги, характерних для трудового законодавства, та дозволяють виконавцям самостійно організовувати виконання роботи і не підпорядковуватися правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Також встановлено, що послуги за цими договорами надаються протягом терміну дії договорів, що свідчить про строковість та обмеженість в часі надання послуг. Таким чином, після виконання визначених робіт відносини між сторонами договору припинилися.

Пунктами 3.1 договорів сторони погодили, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно акту виконаних робіт.

Так, актами здавання-приймання виконаної роботи за цивільно-правовими договорами встановлено, що роботи виконано якісно і в повному обсязі та визначено конкретну суму винагороди за виконаний обсяг робіт.

Отже, результати робіт надавалися по мірі виконання робіт та оплачувалися за договірною ціною пропорційно до обсягу виконаних робіт. А відтак, оплачувався не процес праці, а її результати, які визначалися після закінчення робіт і складання актів здавання-приймання виконаної роботи, на підставі яких проводилася оплата.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договори, які укладені Товариства з обмеженою відповідальністю "РІДНА ХАТА» та ОСОБА_5, ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 ОСОБА_61, ОСОБА_62О,, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 за своїм змістом є цивільно-правовими договорами, а відносини, що склалися між сторонами цих договорів, - суто цивільно-правовими.

Суд дійшов висновку та погоджується з доводами позивача, викладених в адміністративному позові про наявність протиріч, викладених в постанові при обґрунтуванні позиції відповідача щодо наявності однієї із важливих ознак договорів про надання послуг, укладених між позивачем і 74 працівниками, оскільки зазначені угоди із усіма працівниками, на думку відповідача, мали «системний характер».

Відповідач в постанові про накладення штрафу зазначає, що договори про надання послуг мають постійний, систематичний характер праці. Згідно з пунктом 4 Постанови пленуму Верховного ОСОБА_69 України від 25.04.2003 р. №3 «систематично» означає не менше трьох разів протягом календарного року. Наприклад з ОСОБА_5 договір переукладався декілька разів. Договір від 01.07.2017; 01.08.2017; 01.10.2017; 01.11.2017; 01.12.2017; 01.01.2018; 01.03.2018; 01.04.2018; 01.05.2018; 01.06.2018; 01.07.2018.

Дослідивши зміст акту про проведення перевірки та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 1879/563/163/АН/П /ТД-ФС від 16 жовтня 2018 року, встановлено, що в постанові про накладення штрафу уповноважена посадова особа зазначила, що договори про надання послуг, укладеними із 74 працівниками мають постійний, систематичний характер праці. Згідно з пунктом 4 Постанови пленуму Верховного ОСОБА_69 України від 25.04.2003 р. №3 «систематично» означає не менше трьох разів протягом календарного року.

Разом з тим, зазначена посадова особа серед переліку працівників, які дійсно укладали цивільно-правові угоди більше трьох разів упродовж календарного року, перелічила більше 25 (двадцяти пяти ) працівників, з якими Позивачем було укладено цивільно-правові угодо упродовж календарного року три рази або менше трьох разів, а саме:

1. ОСОБА_15 на виконання обовязків «охоронця» - один Договір від 01.04.2018;

2. ОСОБА_16 на виконання обовязків «охоронця» - два. Договори від 01.06.2018; 01.07.2018;

ОСОБА_87 на виконання обовязків «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» - один Договір від 01.07.2018;

ОСОБА_88 на виконання обовязків «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» - два Договір від 01.08.2017; 01.09.2017;

ОСОБА_89 на виконання обовязків «вантажника» - два Договори від 01.10.2017; 01.11.2017;

ОСОБА_90 на виконання обовязків «вантажника» - два Договори від 01.07.2017; 01.08.2017;

7.Рябуша Ю.О. на виконання обовязків «вантажника» - один Договір від 01.11.2017;

ОСОБА_91 на виконання обовязків «вантажника» - один Договір від 01.12.2017;

ОСОБА_92 на виконання обовязків «вантажника» - один Договір від 01.12.2017;

ОСОБА_93 на виконання обовязків «вантажника» - один Договір від 01.06.2018;

ОСОБА_94 на виконання обовязків «вантажника» - один Договір від 01.11.2017;

ОСОБА_95 на виконання обовязків «вантажника» - два Договори від 01.07.2017; 01.08.2017;

13.Фісун В.В. на виконання обовязків «вантажника» - два Договори від 01.02.2018; 01.03.2018;

ОСОБА_96 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - два Договори від 01.07.2017; від 01.08.2017;

ОСОБА_97 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - два Договори від від 01.07.2017; від 01.08.2017;

ОСОБА_98 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - один Договір від. 01.05.2018;

ОСОБА_99 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - один Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_100 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - один Договір від. 01.03.2018;

19.Лаврів А.В. на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - один Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_101 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва» - один Договір від. 01.06.2018;

ОСОБА_102 на виконання обовязків «апаратника борошномельного виробництва вибійної дільниці» один Договір від. 01.04.2018;

22.Желяєв С.В. на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» - один Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_103 на виконання обовязків «слюсар-ремонтник» один Договір від 01.07.2017;

ОСОБА_104 на виконання обовязків «менеджер із збуту» один Договір від 01.01.2018;

ОСОБА_105 на виконання обовязків «менеджер із збуту» - два договори від 01.04.2018; 01.05.2018;

Крім того, один із 74 працівників, зазначених в акті, та в постанові про накладення штрафу, а саме ОСОБА_21 на виконання обовязків «вантажника», з яким укладено лише - один Договір від 01.06.2018 двічі зазначений в акті і в постанові про накладення штрафу на Позивача. Відповідачем протилежного не доведено.

Зазначені обставин, щодо системності укладення цивільно-правових договорів та кількості працівників, що зазначені в акті перевірки та в постанові про накладення штрафу мають істотне значення, оскільки вони вплинули на розмір та суму накладеного штрафу на позивача, в сторону його збільшення, який відповідно до вимог Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та до ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Суд дійшов висновку та погоджується з доводами позивача, викладеними в адміністративному позові щодо протиправності припису про усунення виявлених порушень від 05 жовтня 2018 року № ЗП 1879/563/АН/П від 05 жовтня 2018, виходячи із наступного.

Оскажуваний припис було винесено на підставі ОСОБА_104 невиїзного інспектування № ЗП1879/563/АН.

Відповідно до п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

З урахуванням відсутності порушень позивачем у сфері законодавства про працю, викладених в ОСОБА_104 № ЗП1879/563/АН, а відтак і відсутності підстав для притягнення до відповідальності, оскаржуваний припис також підлягає скасуванню.

Щодо недтримання процедури накладення штрафу слід зазначити наступне.

Дослідивши додані відповідачем до відзиву на позов докази та відповіді позивача на відзив відповідача із долученими доказами, суд дійшов висновку, що доводи позивача про розгляд 16 жовтня 2018 року справи про накладення на ТОВ «РІДНА ХАТА» штрафу за відсутності позивача через несвоєчасне його повідомлення заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), який визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно з пунктом 2 Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Згідно з пунктами 6, 7, 8 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Аналіз цих норм законодавства свідчить, що ними встановлена чітка процедура та порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та механізм притягнення суб'єктів господарювання та роботодавців до відповідальності за виявлені порушення законодавства про працю. Підставою для прийняття контролюючим органом постанови про накладення штрафу є відповідний акт, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідачем було надано до суду докази того, що відповідно до інформації «Відстеження Укрпошти» відправлення, рекомендований лист № 442 відправлено із м. Запоріжжя на адресу Позивача 10.10.2018 року і отримано Позивачем (за довіреністю) 13 жовтня 2018 року, а саме за три дні до дати розгляду адміністративної справи.

Однак відповідно до тієї ж інформації «Відстеження Укрпошти» зазначене відправлення, рекомендований лист № 442 відправлено із м. Запоріжжя на адресу позивача 10.10.2018 року і отримано 13 жовтня 2018 року о 22 годині. Дата 13 жовтня 2018 року припадала на день неділі суботу, що є вихідним днем. Відповідно до календаря 14 жовтня 2018 року та 15 жовтня 2018 року були святковими днями, а саме 14 жовтня припадав на день «неділю» і є «Днем захисника України», який відповідно до ст. 73 КЗпП України є святковим і неробочим днем, який відповідно переноситься на наступний робочий день, а саме на 15 жовтня 2018 року.

Судом досліджено в судовому засіданні надане позивачем повідомлення «Укрпошти» начальника ЦВПЗ м. Вільнянськ 2, відповідно до якого «рекомендований лист № 442, адресований ТОВ «РІДНА ХАТА» надійшов до відділення 13.10.2018 року, вручено 17 жовтня 2018 року.

Відповідачем в судовому засіданні було зазначено, що повідомлення про розгляд справи направлялось листом з повідомленням про вручення, однак корінець повідомлення про вручення до суду не було надано.

Приведені вище докази підтверджують обставини, викладені позивачем щодо несвоєчасного повідомлення йому про дату і час розгляду справи у передбачені Порядком №509 строки та завчасно.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що справа про накладення на Позивача штрафу 16 жовтня 2018 року була розглянута без участі позивача, хоча згідно з пунктом 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого працівника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб'єктами владних повноважень, владними суб'єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень.

За правилами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу вимог частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стосовно доводів позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного ОСОБА_69, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

До суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було подано пояснення від 13.12.2018, в якому зазначено, що вартість підготовки справи до судового розгляду (консультація, вивчення матеріалів, зміна та складання позовної заяви про визнання протиправними та скасування постанови і припису) у розмірі 3250 грн.., участь адвоката у судових засіданнях у справі (вартість участі у 1 засіданні 10000 грн.., орієнтовна кількість засідань 3 засідання). Однак на підтвердження витрат не надано ні договір про надання правничої допомоги, ні акти наданих послуг, ні квитанцій про оплату згідно договору про надання правничої допомоги на суму 6250,00 грн., тощо.

Враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що підстави в частині відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Стосовно вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області, підлягає задоволенню у повному обсязі позовних вимог, складає 125 737,90 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень, винесений Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, № ЗП1879/563/АН/П від 05.10.2018 року.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, винесену Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області №ЗП1879/563//АН/П/ТД-ФС від 16.10.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РІДНА ХАТА (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Шевченка, буд. 75-В, ) сплачену суму судового збору в розмірі 125 737,90 грн. (сто двадцять пять тисяч сімсот тридцять сім гривень 90коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текс рішення складено 21.12.2018.

Суддя А.В. Сіпака