Справа № 2604/9608/12
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ №2604/9608/12

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року (повний текст складено 31.10.2018, суддя Чех Н.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив стягнути з відповідача одноразову грошову компенсацію при встановленні інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення з 2005 року відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», грошову допомоги до 5-го травня з 2007 року відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2012 року позов задоволено. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику війни у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 2007 року. відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, починаючи з 2005 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови в проведенні нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 при встановленні інвалідності, пов'язаної з наслідками аварії на ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що відповідає ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, що відповідає ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже нарахованих сум. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже нарахованих сум. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням вже нарахованих сум. У решті позову відмовлено.

14.03.2018 ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про накладення на керівника боржника штрафу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за тривале (більше 5 років) невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2013 по справі №2а/2604/597/12 з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №755/4586/15-а та стягнути половину суми штрафу на користь заявника.

Представник заявника у судовому засіданні суду першої інстанції з урахуванням п. 5 ст. 382 КАС України просив зменшити штраф на 4080 грн.

У клопотанні позивач зазначає, що у касаційному порядку постанова не оскаржувалася. Однак, рішення суду до цього часу не виконано. Відповідачем подано до Дніпровського районного суду м. Києва звіт від 13.03.2015 про виконання судового рішення. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2017 скасовано постанови виконавця від 28.11.2016 про закінчення виконавчих проваджень № 40883927, № 40947644 та № 40948233. Судами першої та апеляційної інстанції фактично визнано, що постанову від 28.02.2013 до цього часу не виконано, навіть після подання відповідачем звіту від 13.05.2015 про її виконання. 22.09.2017 було відновлено виконавчі провадження № 40883927, № 40947644 та № 40948233.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року клопотання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року та прийняти нову, якою клопотання задовольнити.

18.12.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому начальник Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації зазначає, що в матеріалах справи (т. 1, а.с.180, 183, 206) знаходиться лист відповідача про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2013 і передачі справи Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а також в матеріалах справи наявний звіт про виконання постанови суду. Зазначено, що виплата будь-якого виду соціальної допомоги не належить до функцій, завдань, повноважень та цілей Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, а виплата соціальної допомоги та інших грошових виплат проводиться Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження. Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції. Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи № 2604/9608/12/12, 28.02.2013 Київський апеляційний адміністративний суд постанову Дніпровського районного суду м. Києва скасував, та постановив судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково, зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум; щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008, 2009, 2010 роки з урахуванням виплачених сум; щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком за 2008, 2009, 2010 роки у урахуванням вже нарахованих сум.

У клопотанні від 14.03.2018 заявник просить суд накласти штраф на керівника Управління за не виконання судового рішення від 28.02.2013 з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №755/4586/15-а.

Однак, імперативною нормою статті 382 КАС України визначено, що штраф накладається за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

Як вбачається з матеріалів справи, заявою від 19.07.2013 та уточненою заявою від 08.08.2014 позивач просив суд про визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконанні постанови від 28.02.2013, подання звіту про її виконання та накладення на керівника відповідача штрафу за невиконання Постанови від 28.02.2013.

13 березня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подало до Дніпровського районного суду міста Києва звіт про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року по справі № 2604/9608/12, повідомивши, що розпорядженням Управління від 15 квітня 2013 року здійснено перерахунок ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже нарахованих сум та здійснено перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розпорядженням від 02 квітня 2013 року здійснено перерахунок ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 05 травня в розмірі 3 мінімальних пенсії за віком за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до частини п'ятої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням вже урахованих сум.

Управлінням направлено особову справу ОСОБА_2 разом з розпорядженнями від 02 квітня 2013 року та від 15 квітня 2013 року про перерахунок грошової допомоги відповідно до вимог постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, для подальшого виконання вищевказаної постанови, а саме, виплати грошової допомоги.

Згідно листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 28 липня 2013 року № 04/1335-06, на підставі розпорядженням Управління, згідно рішення суду, проведено перерахунок ОСОБА_2 за постановою суду за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 10942,41 гривень. При цьому, повідомлено, що здійснити виплату допомоги Центр не має можливості за відсутності бюджетних призначень на вказані цілі.

Щодо доводів позивача про те, що фактично визнано судами першої та апеляційної інстанцій у справі №755/17583/16-а, що постанову від 28.02.2013 по справі №2а/2604/597/12 до цього часу не виконано навіть після подання відповідачем звіту від 13.05.2015 про її виконання, колегія суддів зазначає, що такі є безпідставними, так як судом у справі №2604/9608/12 звіт Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, який подано 13 березня 2015 року прийнято та розглянуто судом, та суд не приходив до висновку щодо невиконання рішення у даній справі, обставини, судами першої та апеляційної інстанцій у справі №755/17583/16-а встановлені лише у 2017 році.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено та вірно прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу на керівника боржника за невиконання судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини, що мають значення для справи та ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко