Справа № 334/4715/17
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.10.2018
Справа № 334/4715/17
Провадження № 2-а/334/86/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Васильчука Антона Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до поліцейськогої роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Васильчука А.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 10.07.2017 року о 13 год. 30 хв. керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Соборному в м.Запоріжжя, вона була зупинена поліцейським, який звинуватив її, що начебто вона керувала транспортним засобом та одночасно розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п.2.9 (д) ПДР України, про що відповідач склав постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Із вказаною постановою вона не згодна, оскільки при розгляді справи відповідачем було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не надано доказів вчинення нею правопорушення.

З метою захисту своїх прав вона звернулась до мобільного оператора ПрАТ Київстар з вимогою надати роздруківку телефонних розмов за 10.07.2017 року з її телефону НОМЕР_2. Згідно наданої роздруків у зазначений в постанові час вона не здійснювала вихідних дзвінків та не приймала вхідні дзвінки.

За таких умов вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, у якому її визнано винною.

Просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Малій О.М. в судове засідання не з'явився, надав суду відеозапис правопорушення, який просив долучити до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п.10 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно зі ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

За змістом оскаржуваної постанови серія АР № 036332 від 10.07.2017 року вбачається, що 10.07.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, по пр. Соборному, буд. 169, водій керуючи автомобілем під час руху користувався засобами зв'язку тримаючи у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 (д) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, та за яке на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Не погодившись з зазначеною постановою,позивач звернулась з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за орушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобов`язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих; свідків, висновком експерта, речовими доказами,- показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

З наданого суду відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського, яке було досліджене у судовому засіданні, вбачається, що час розмови ОСОБА_1 по мобільному телефону не співпадає із часом скоєння правопорушення, зазначеного у протоколі серія АР № 036332 від 10.07.2017 року.

Крім того, з роздруківки мобільного оператора Київстар вбачається, що на мобільний телефон позивача НОМЕР_2, 10.07.2017 року в період часу з 13:23 год. до 13:33 год. відсутні вхідні та вихідні дзвінки.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246 КАС України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Васильчука Антона Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 036332 від 10.07.2017 року, винесену поліцейським роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Васильчука Антона Івановича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушщення, із накладенням стягнення у вигляду штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Суддя О.М. Гнатюк