Справа № 158/2268/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3522/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук Ольги Дмитрівни на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року (рішення ухвалене у м. Ківерці судом у складі головуючого судді Костюкевича О.К.) у справі №158/2268/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук Ольги Дмитрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними дії поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук Ольги Дмитрівни щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №150223 від 06.09.2018;

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №150223 від 06.09.2018, винесену поліцейським роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук Ольгою Дмитрівною про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 150223 від 06.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано, а провадження у справі - закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що в діях позивача наявний склад проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність і мала місце його вина у вчиненні адміністративного правопорушення. Доказів, які б спростовували факт наявності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та обставин, що виключають його відповідальність, немає. Таким чином, як вважає скаржник, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно позивача здійснювався обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 311 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що 06.09.2018 року поліцейським роти № 3 батальйону БУПП у Волинській області рядовою поліції Наумчук Ольгою Дмитрівною складено постанову серії ВР № 150223 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови позивач 06.09.2018 року о 12 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Opel Combo-C», д.н.з. «НОМЕР_1», здійснив зупинку ближче 10 метрів від перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 15.9.б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень відповідачем не надано, відзиву на адміністративний позов також не надано, тому підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності немає, а постанова серії ВР № 150223 від 06 вересня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю в зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду з обумовленими висновками суду першої інстанції не погоджується виходячи з такого.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 15.9. (г) ПДР передбачено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 № 14/1 та п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та зв'язку управління патрульної поліції за наявності технічної можливості зберігає відеозапис на сервері до 30 діб.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Як видно з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук О.Д., оглянутого в судовому засіданні, позивач, керуючи транспортним засобом «Opel Combo-C», д.н.з. «НОМЕР_1», здійснив зупинку ближче 10 метрів від перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 15.9.б ПДР України.

Відтак, апеляційний суд вважає, що позивач скоїв згадане вище адміністративне правопорушення, а тому у інспектора поліції Наумчук О. Д. були достатні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пояснення позивача щодо вимушеної зупинки транспортного засобу через технічну несправність, не підтвердились жодними доказами у справі. Матеріали справи не містять та у ході судового розгляду позивачем не надано доказів існування зазначених обставин, зокрема, даних щодо виклику служби технічної допомоги чи аварійної служби у разі поломки або технічної несправності транспортного засобу, подальшого звернення до станцій технічного обслуговування чи іншої ремонтної організації.

Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, в судовому засіданні не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №150223 від 06.09.2018 є безпідставним та помилково задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 271, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Наумчук Ольги Дмитрівни задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року у справі №158/2268/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.