Справа № 460/2976/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

21 грудня 2018 року м. РівнеСправа №460/2976/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
доРадивилівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Радивилівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Рівненській області про визнання протиправною відмови у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки; зобов'язання вчинення дій щодо оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки.

Ухвалою судді від 04.12.2018 позовна заява залишалася без руху. ОСОБА_1 встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду документа про сплату судового збору в сумі 704,80грн.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, вказане судове рішення позивачем отримане 14.12.2018.

17.12.2018 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, встановлених ухвалою судді від 04.12.2018, у якій позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Заява обґрунтована тим, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншим нормативно-правовим актом. Зазначає, що позивач не може бути обмежений у праві звернення до суду по надуманих підставах. Крім того, стверджує, що висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) належать застосуванню в адміністративних справах. Вважає, що в даному випадку підставами звільнення від сплати судового збору при подачі даної позовної заяви до суду, яка подана законним представником (матір'ю) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 є застосування вимог п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Таким чином, ухвала судді про залишення позову без руху з підстав несплати позивачем судового збору за подання адміністративного позову не може вважатися обмеження її у праві звернення до суду по надуманих підставах, оскільки сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Статтею 5 Закону №3674-VI регламентовано вичерпний перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів.

Правова позиція суду про те, що ОСОБА_1 не належать до тих платників судового збору, які звільняються від його сплати, зокрема, і на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, викладена в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 04.12.2018, яка набрала законної сили, а тому не підлягає повторному обґрунтуванню.

Крім того, є хибним посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) відносно питання сплати судового збору, оскільки вказане судове рішення не містить правового висновку Великої Палати Верховного Суду щодо сплати судового збору.

Відтак, клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI є очевидно безпідставним та необґрунтованим.

Частиною 2 статті 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, заяву слід повернути позивачу без розгляду.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону №3674-VI).

Відтак, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору чи його розстрочення, відстрочення є майновий стан позивача, який підтверджується відповідними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначається строк усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали (ч.2 ст.169 КАС України).

За таких обставин, слід продовжити процесуальний строк для виконання ухвали від 04.12.2018 про залишення позовної заяви без руху та запропонувати ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:

документа про сплату судового збору в сумі 704,80грн. за такими реквізитами: одержувач - УК у м.Рівному/м.Рівне/22030101, , рахунок №4031, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: "Судовий збір за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Рівненський окружний адміністративний суд, "; або

заяву про розстрочення, відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати із відповідними документами, які підтверджують підстави розстрочення, відстрочення, зменшення розміру або звільнення від його сплати.

Керуючись статтями 121, 166-167, 169, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI повернути заявнику без розгляду.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою судді від 04.12.2018, тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Щербаков В.В.