Справа № 420/5458/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5458/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

представника позивача: Сона К.Е.,

представника відповідача: Козеровської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Транс Лайн" (місцезнаходження: 65009, Одеська область, м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 1; ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ) про визнання протиправними та скасування рішень № 5805/41817759/2, 5806/41817759/2 та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Транс Лайн" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень № 5805/41817759/2, 5806/41817759/2 та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно позовних вимог позивач просив:

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 5805/41817759/2, № 5806/41817759/2 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 58 від 27.03.2018 року, № 60 від 28.03.2018 року.

Ухвалою від 24.10.2018р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання ухвали 30.10.2018р. (вх. № 32526/18) представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 29.11.2018 року сторони не з'явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності до суду не направляли. У зв'язку із цим судом було визнано неявку позивача у судове засідання без поважних причин та відкладено розгляд справи.

14.12.2018 року за вх..№39107/18 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Розгляд справи призначено на 18.12.2018 року.

В обґрунтування позову представником позивача зазначається, що позивачем на виконання господарських договорів було здійснено господарські операції із автотранспортних послуг на користь своїх контрагентів. За фактом проведення господарських операцій позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкові накладні №58 від 27.03.2018 року та №60 від 28.03.2018 року. Відповідачем реєстрацію зазначених накладних було зупинено та запропоновано позивачу надати письмові документи на підтвердження реальності здійснюваних операцій. Після направлення відповідних документів відповідачем було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №58 та №60. Позивачем в адміністративному порядку шляхом направлення скарги дані дії відповідача оспорювались, однак Рішеннями комісії з питань розгляду скарг відповідні скарги позивача було залишено без задоволення. Позивач вважає прийняті рішення протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства, а саме Конституції України, Податкового кодексу України та низки прийнятих на виконання норм ПК України підзаконних нормативно-правових актів. Зважаючи на вказані дії Державної фіскальної служби України, представник позивача просив позов задовольнити повністю.

14.12.2018 року за вх..№39107/18 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно зазначеної заяви по суті відповідач із доводами та аргументами позовної заяви не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що під час розгляду скарг позивача Комісією з питань розгляду скарг було повністю проаналізовано та досліджено всі необхідні обставини, встановлено конкретну причину неможливості здійснення реєстрації направлених до контролюючого органу податкових накладних №58 та №60 та на основі цього винесено оскаржувані рішення. Зважаючи на те, що відповідачем було дотримано процедуру прийняття оскаржуваних рішень та обґрунтовано та вірно використано положення матеріального права, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обстанин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Транс Лайн» до Державної фіскальної служби України Одеському окружному адміністративному суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Транс Лайн» є суб'єктом господарювання, видами діяльності якого, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є:

Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

Код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів;

Код КВЕД 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур;

Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний);

Код КВЕД 52.10 Складське господарство;

Код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів;

Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства;

Код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації;

Код КВЕД 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Основним видом діяльності, згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с. 13-14).

Згідно п.2.2.25, 2.2.26 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Транс Лайн» невиключним предметом діяльності Товариства, зокрема, є «надання автотранспортних послуг, надання послуг по обслуговуванню і ремонту транспортних засобів; місцеві та міжнародні перевезення вантажів авіатранспортом, річним та морським транспортом, залізницею та автотранспортом» (а.с. 17).

На виконання зазначених видів діяльності позивачем укладено ряд договорів, в тому числі Договір оренди приміщення від 02.01.2018 року (а.с. 32-33) між позивачем та ОСОБА_5 та Договір №0203-18 оренди автотранспортного засобу від 02.03.2018 року (а.с. 36-39) між позивачем та ТОВ «Арсі Транс».

Згідно п.1.1. Договору оренди приміщення від 02.01.2018 року орендодавець (ОСОБА_5.) передає, а орендатор (ТОВ «Агро Транс Лайн») приймає в оренду приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, площею 20 кв.м., розташоване на 3-ому поверсі 10-ти поверхової будівлі.

Згідно п.2.1. Договору оренди приміщення від 02.01.2018 року приміщення надається Орендатору для організації офісу та надання послуг.

Згідно п.1.1. Договору №0203-18 оренди автотранспортного засобу від 02.03.2018 року предметом цього Договору є передача Орендатору (ТОВ «Агро Транс Лайн») в оплатне володіння та користування автотранспортних засобів, які є власністю Орендодавця (ТОВ «Арсі Транс»).

Згідно п.1.2. Договору №0203-18 оренди автотранспортного засобу від 02.03.2018 року об'єктом цього Договору є автотранспортні засоби згідно переліку. Загальна кількість автомобілів - 22, напівпричепів - 22.

Згідно банківської виписки по рахунку НОМЕР_1 з 18.05.2018 по 18.05.2018 позивачем було сплачено на користь ТОВ «Арсі Транс» кошти за платіжними дорученнями №38 від 18.05.2018 року та №39 від 18.05.2018 року 63870,97 грн. та 66000,00 грн. відповідно (а.с. 40-42).

В ході здійснення позивачем господарської діяльності позивачем було укладено договір №010318 від 01.03.2018 року (а.с. 107, 112-113). Згідно п.1.1. даного договору Замовник (ПП «Будстрой») доручає, а Виконавець (ТОВ «Агро Транс Лайн») зобов'язується здійснювати з повною майновою відповідальністю організації доставки контейнерів з вантажем автомобільним транспортом і приймально-здавальні операції з вантажем у великотоннажних контейнерах.

Згідно п.4.1. цього Договору надані послуги з організації перевезення оплачуються замовником в національній грошовій одиниці України шляхом безготівкового переказу вартості послуг після отримання рахунків, оригіналів товаротранспортних накладних та інших, передбачених нарядом, документів з відмітками митниці, вантажоодержувача/вантажовідправника та пункту прийому контейнера.

На виконання цього договору було надано послуги з перевезення, результат яких оформлено у рахунку-фактурі № СФ-0000058 від 27.03.2018 року (а.с. 110) та акті № ОУ-0000058 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 109).

Згідно банківської виписки по рахунку НОМЕР_1 16.04.2018 року позивач отримав кошти по рахунку №58 від 27.03.2018 року у розмірі 92800,00 грн. (а.с. 108).

За фактом надання послуг та отримання коштів за їх надання позивачем 27.03.2018 року було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №58 (а.с. 43).

13.04.2018 року відповідачем направлено Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якої податкова накладна №58 від 27.03.2018 року прийнята, проте реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації визначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК від 27.03.2018 №58 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с. 45).

З метою реєстрації надісланої податкової накладної №58 у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем 26.04.2018 року було надіслано Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено №21 (а.с.49-69).

05.05.2018 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №683876/41817759, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №58 від 27.03.2018 року (а.с. 47-48). Підставою прийняття такого рішення визначено «Ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивачем 11.05.2018 року було направлено скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.71-106).

21.05.2018 року Комісією з питань розгляду скарг було винесено Рішення №5805/41817759/2, яким скаргу позивача було залишено без задоволення з підстав ненадання копій документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг, виконання робіт (а.с.70).

Крім того, на виконання вищезазначеного договору позивачем повторно було надано послуги з перевезення, результат яких оформлено у рахунку-фактурі № СФ-0000060 від 28.03.2018 року (а.с. 204) та акті № ОУ-0000060 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 205).

Згідно банківської виписки по рахунку НОМЕР_1 16.04.2018 року позивач отримав кошти по рахунку №60 від 28.03.2018 року у розмірі 64400,00 грн. (а.с. 206).

За фактом надання послуг та отримання коштів за їх надання позивачем 28.03.2018 року було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №60 (а.с. 145).

13.04.2018 року відповідачем направлено Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якої податкова накладна №60 від 28.03.2018 року прийнята, проте реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації визначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК від 27.03.2018 №58 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с. 147).

З метою реєстрації надісланої податкової накладної №60 у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем 26.04.2018 року було надіслано Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено №22 (а.с.151-166).

05.05.2018 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №683874/41817759, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №60 від 28.03.2018 року (а.с. 149-150). Підставою прийняття такого рішення визначено «Ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивачем 11.05.2018 року було направлено скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.168-200).

21.05.2018 року Комісією з питань розгляду скарг було винесено Рішення №5806/41817759/2, яким скаргу позивача було залишено без задоволення з підстав ненадання копій документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг, виконання робіт (а.с.167).

З приводу оскарження рішень №5805/41817759/2 та №5806/41817759/2 від 21.05.2018 року позивач і звернувся до Одеського окружного адміністративного суду для захисту свої прав та свобод.

Спірні правовідносини, що виникли, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 22.03.2018 року, Наказом Міністерства фінансів України №567 від 16.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яке було чинним на момент досліджуваних відносин (втратив чинність 25.05.2018 року).

Так, згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Такими порядками є затверджені Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року Порядки з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», які набрали чинності 22.03.2018 року (далі - Порядки №117).

Відповідно п.12 Постанови №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно п.3 Порядків №117 податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до встановлених ознак.

Згідно п.5 Порядків №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктом 7 Порядків №117 встановлено, що у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом №567, Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

обсяг постачання товару/послуг, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податків за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 2015 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Крім цього, Вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику.

Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в пп.2 п. 6 Критеріїв необхідно надати:

Договори у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

Договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) за урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені в Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно - правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Згідно п.12-15 Порядків №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядків №117 визначено, що Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 27 Порядків №117 встановлено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.3 Порядку розгляду скарг скарги подаються платником податку на додану вартість (далі - платник податку) до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо останній день строку припадає на вихідний, неробочий або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним, неробочим або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, яке реєструється службою діловодства ДФС та надсилається платнику податку з урахуванням вимог, визначених пунктом 56.23 статті 56 Кодексу.

Пп. 56.23.4 п.56.23 ст.56 ПК України встановлено, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Пунктом 13-14 Порядку розгляду скарг визначено, що за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

залишає скаргу без розгляду.

Скарга залишається без розгляду у разі, коли до прийняття рішення комісією ДФС з питань розгляду скарг до зазначеної комісії надійшла заява платника податку про відмову від поданої ним скарги.

Згідно п.18-19 Порядку рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.

Задоволення скарги є підставою для реєстрації зазначених у скарзі податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу.

Судом з'ясовано, що фіскальним органом в квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з тим, відповідачем у квитанції не наведено вихідних даних документу, на який він посилається. На думку суду, це значною мірою ускладнює та унеможливлює ефективне реагування платника податків на встановлені контролюючим органом недоліки при поданні податкових накладних для реєстрації.

Судом встановлено, що пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку використані з Листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Між тим, визначення фіскальним органом у Квитанціях №1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Крім того, суд вважає необхідним закцентувати увагу, що згідно відомостей офіційного веб-сайту Верховної Ради України перше опублікування вищезазначеного листа відбулось лише 02.04.2018 року, тобто вже після направлення позивачем податкових декларацій для реєстрації (Режим доступу: http://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v0959872-18/card6#Public).

Суд зазначає, що за таких обставин позивач не міг об'єктивно визначити, які саме документи йому необхідно надати для позитивного рішення щодо реєстрації податкових накладних. Крім того, з урахуванням того, що зазначені обставини спричиненні діями контролюючого органу, суд вбачає їх протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства.

Винесені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №683876/41817759 та №683874/41817759 від 05.05.2018 року так само не містять чітко встановлених критеріїв, за якими позивач міг би зрозуміти, які невідповідності документації спричинили отриману відмову.

Суд акцентує увагу на тому, що у зазначених рішеннях у відповідних графах міститься вимога до контролюючого органу щодо виділення необхідних для надання документів. Ця вимога виражена шляхом зазначення «документи, які не надано, підкреслити». Однак, ця вимога контролюючим органом також не виконана.

Крім цього, підставою відмови у реєстрації накладних також встановлено ненадання банківських виписок (а.с.48, 150). Однак, матеріалами справи підтверджується, що такі банківські виписки є (а.с. 108), а додатками до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК підтверджується, що такі документи направлялись до контролюючого органу (а.с. 53, 156). За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість винесених рішень, неналежне дослідження первинної документації при винесенні рішень №683876/41817759 та №683874/41817759 від 05.05.2018 року, що очевидно свідчить про їх протиправність.

Як наслідок, встановлені порушення як при направленні Квитанцій про зупинення реєстрації, так і Рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №58, 60 свідчать на користь того, що під час розгляду скарг Комісією не було належним чином досліджено вчинені контролюючим органом дії та прийнято рішення, які не відповідають фактичним обставинам, є необґрунтованими, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд також зазначає, що критично ставиться до тверджень представника відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що позивачем не надано платіжних доручень по операціях, а лише банківські виписки. Це суперечить висновкам самого контролюючого органу, наведених у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних №683876/41817759 та №683874/41817759 від 05.05.2018 року.

Крім того, суд констатує, що для позивача вбачалось неможливим з'ясування того, які саме серед надісланих документів не відповідали встановленим критеріям, адже контролюючий орган не дотримався однозначності у винесеному рішенні, тим самим порушив норми чинного законодавства.

Беручи до уваги невідповідність пояснень представника відповідача та відомостей, що містяться у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних №683876/41817759 та №683874/41817759 від 05.05.2018 року, суд вбачає невідповідність оскаржуваних рішень п.3 ч.2 ст.2 КАС України, адже рішення контролюючого органу не були прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд не може приймати твердження представника відповідача щодо підстав відмови у реєстрації податкових накладних, оскільки перелік документів, які, на думку відповідача, платник податку мав подати, він надає одночасно із винесенням рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Такі дії відповідача, на думку суду, не надають платнику податків можливість підтвердити реальність господарських операцій саме у спосіб, який необхідний для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування Рішення комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №5806/41817759/2, Рішення комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №5805/41817759/2 підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити дії щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних №58 від 27.03.2018 року, №60 від 28.03.2018 року.

З приводу цієї позовної вимоги суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.13,14 Порядку розгляду скарг за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

залишає скаргу без розгляду.

Скарга залишається без розгляду у разі, коли до прийняття рішення комісією ДФС з питань розгляду скарг до зазначеної комісії надійшла заява платника податку про відмову від поданої ним скарги.

Тобто, чинним законодавством чітко встановлено три можливі результати розгляду скарги. Зважаючи на те, що факту надходження заяви платника податку про відмову від поданої ним скарги судом не встановлено, а рішення контролюючого органу щодо залишення скарги без задоволення судом встановлено такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, скарги позивача підлягають задоволенню.

Згідно п.19 Порядку розгляду скарг задоволення скарги є підставою для реєстрації зазначених у скарзі податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу.

Таким чином, позовна вимога щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити дії щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних №58 від 27.03.2018 року, №60 від 28.03.2018 року також підлягає задоволенню.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи чинні норми податкового законодавства, а також положення, висвітлені у практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає, що з метою повного відновлення порушених відповідачем прав і свобод платника податку позовна вимога щодо зобов'язання ДФС України здійснити дії по реєстрації податкових накладних №58 від 27.03.2018 року, №60 від 28.03.2018 року має бути задоволена.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберга таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податного управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не надано жодних обґрунтованих спростовуючих доводів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Агро Транс Лайн" підлягає задоволенню повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.), що підтверджується платіжними дорученнями №133 від 03.09.2018 року та №162 від 26.09.2018 року (а.с. 11-12).

За таких підстав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Транс Лайн" () судові витрати у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9,11, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Транс Лайн" (місцезнаходження: 65009, Одеська область, м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 1; ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ) про визнання протиправними та скасування рішень № 5805/41817759/2, 5806/41817759/2 та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 5805/41817759/2, № 5806/41817759/2 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 58 від 27.03.2018 року, № 60 від 28.03.2018 року.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Транс Лайн" () судові витрати у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.12.2018 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.