Справа № 813/4418/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2018 року

Київ

справа №813/4418/17

адміністративне провадження №К/9901/67450/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі № 813/4418/17 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

10.12.2018 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018.

Фізична особа- підприємць ОСОБА_2 звернулася з позовом до Львівського окружного адміністративного суду до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 10.10.2017 № .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 - позов задоволено повністю.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.10.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській обл. проведено камеральну перевірку фізичної особи підприємця щодо дотримання термінів сплати узгоджених сум податкових зобов'язань до бюджету, в тому числі з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб, за результатами якої складено Акт перевірки № 8706/13-01-13-11/НОМЕР_2 від 10.10.2017.

На підставі вказаного Акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.10.2017 про зобов'язання ОСОБА_2 сплатити штраф у розмірі 50 відсотків від простроченої суми 4391 грн. 20 коп. за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 2195 грн. 60 коп.

Вирішуючи справу суди дійшли висновку, що фізичною особою підприємцем доведено те, що нею вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного податку, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. За таких умов твердження податкового органу про те, що помилка платника єдиного податку не може бути достатньою підставою для звільнення від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату, не ґрунтується на вимогах закону.

Водночас, Головним управлінням ДФС у Львівській області жодним чином не доведено, що сплачені позивачем кошти не надійшли на єдиний казначейський рахунок, такий рахунок був закритий або не був закріплений за відповідачем.

Головне управління ДФС у Львівській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі № 813/4418/17, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції , що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №813/4418/17 є вмога про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.10.2017 № у розмірі 2195,60 грн.

Отже рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі № 813/4418/17 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі № 813/4418/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова