Справа № 724/1784/18
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1784/18
Провадження № 2-а/724/54/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Корпан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 3 БУПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 жовтня 2018 року керуючи трактором марки «Кейс» на автодорозі Житомир-Чернівці 288 км, (об'їзна дорога в м. Кам'янець-Подільскому) він був зупинений працівником поліції Курочка В.О., запитавши причину зупинки інспектор повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, керував негабаритною технікою без належного дозволу, габарити якого перевищають 2,6 м, чим порушив п.п 22.5 ПДР. Після цього даний інспектор відібрав в нього свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ та посвідчення водія та пішов в службовий автомобіль для написання постанови.

Вказує, що через хвилин 20 до нього підійшов інспектор поліції із заповненою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності та запропонував йому отримати дану постанову, він звичайно отримав постанову, для її оскарження. Дані дії інспектора поліції є протиправними та злочинними по притягненню його до адміністративної відповідальності зокрема дана зупинка ТЗ була незаконна, не було розгляду справи та пред'явлено доказів по справі, а просто написана постанова.

Просить суд: визнати дії інспектора Курочка Вадима Олександровича незаконними та протиправними та скасувати як незаконну постанову НК № 288850 від 20 жовтня 2018 року, складену Курочка Вадимом Олександровичем, по справі про чинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

10.12.2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він посилається на те, що 20 жовтня 2018 року, під час виконання своїх службових обов'язків, близько 15 год. 50 хв. на а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» 288 км він виявив як водій (позивач) керував великогабаритним транспортним засобом трактор колісний CASE IH MX255 д.н.з. НОМЕР_1 ширина якого перевищує 2 м. 60 см. не маючи дозволу на рух ТЗ габаритні чи вагові параметри якого перевищують нормативні, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Відтак вбачаючи у діях ОСОБА_1, ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.132-1 КУпАП, він притягнув водія до адміністративної відповідальності, застосувавши до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в межах санкції відповідної статті.

Вказує, що трактор колісний CASE IH MX255, яким керував позивач, згідно відомостей стосовно його технічних характеристик має базову ширину 3048 мм, яка перевищує величину, визначену в п. 22.5 ПДР України. Призначення даної техніки - обробка та рух на земельних ділянках на які чинні ПДР не розповсюджуються, проте чинні ПДР України встановлюють обов'язок водію великогабаритного ТЗ мати дозвіл на участь у русі ТЗ, габарити чи вагові параметри яких перевищують нормативні саме для переміщення по автомобільних дорогах. Позивачем до метрі валів справи не додано дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Зазначає, що він як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, володіючи інформацією, помітивши факт адміністративного правопорушення вчиненого позивачем, маючи відповідні повноваження дійшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови серії НК № 288850 у справі про адміністративне правопорушення від 20.10.2018 року. Окрім того, перед винесенням постанови він повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи стосовно скоєного правопорушення, ознайомив з його правами згідно ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, яким він не виявив бажання скористатися. Розгляд справи проводився в приміщенні стаціонарного поста «Довжок» на Н-03, 288 км, а не в службовому авто як неправдиво зазначає позивач, підтвердження чому є відеозапис з його нагрудного відеореєстратора. Після винесення постанови позивач отримав її копію без скарг і зауважень. Просить відмовити у позові у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач Курочка В.О. в судове засідання не з'явився, але у відзиві на позовну заяву просить справу розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом досліджені матеріали справи, а саме:

- оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення;

- відеоматеріал наданий відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 288850 від 20.10.2018 року інспектором роти № 3 БУПП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Курочка Вадимом Олександровичем по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн., де зазначено, що він 20.10.2018 року о 15.50 год. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці (288 км) керував трактором колісним CASE ІН МХ 255, д.н.з. НОМЕР_1 габарити якого, а саме ширина, перевищує 2,60 м., без дозволу органів національної поліції, чим порушив вимоги п.п. 22.5 ПДР України.

Згідно статті 19 Конституції України - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 19 статті 4 КАС України - Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із ст. 283 КУпАП вбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно п. 9 розділу ІІІ. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 - Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що водій зобов'язаний виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Згідно п.п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Судом встановлено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

На підтвердження факту проїзду без відповідного дозволу транспортним засобом трактором колісним CASE ІН МХ 255, д.н.з. НОМЕР_1, без дозволу органів національної поліції, відповідачем надано відеозапис № DSJX300058_ВХ0058. Із вказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб, схожий на транспортний засіб позивача, дійсно зупинений працівниками поліції. При цьому, ідентифікувати державний реєстраційний номерний знак не виявилося можливим. Не надано будь яких належних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, габарити якого перевищують норми вказані в п. 22.5 ПДР України.

Крім того, із наданого позивачем відеозапису № DSJX300058_ВХ0058 не вбачається можливим встановити чи відбулося представлення поліцейського, який розглядав цю справу, чи оголошувалась, яка справа підлягає розгляду, чи роз'яснено позивачу його права і обов'язки, а тільки вбачається як позивач розписується та отримує постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, вподальшому залишає приміщення в якому він знаходився з поліцейським та прямує в напрямку транспортного засобу, який стоїть на узбіччі дороги.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідачем не надано суду у порядку передбаченому КАС докази, які були досліджені працівником поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Як встановлено судом, об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було, та не надано суду відповідних доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії НК № 288850 від 20.10.2018 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 205, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Курочки Вадима Олександровича, щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП - незаконними та протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 288850 від 20.10.2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Курочка Вадимом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв