Справа № 240/5316/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/5316/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -
13.11.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, у якому вона просить:
- визнати неправомірними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 №05-34/120/18, з 01.08.2018;
- зобовязати Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці Житомирського апеляційного адміністративного суду Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 №05-34/120/18, без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.02.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018, проте відповідачем проведено вказаний перерахунок лише з 01.08.2018, що передбачено Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VIII (далі - Закон України №2415-VIII). Позивач вважає, що таким рішенням відповідач порушив вимоги ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та її права, які підлягають судовому захисту.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.06.2017 перебуває на обліку в Житомирському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, яке нараховане у розмірі 90% від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Після набрання чинності Закону України №2415-VIII від 15.05.2018 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", позивач звернулась до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 на підставі довідки №05-34/120/18 від 08.08.2018 Житомирського апеляційного адміністративного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 8).
Позивач, не погоджуючись із таким перерахунком, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 8 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що умови розміру оплати праці суддів та членів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, працівників її центрального апарату і територіальних органів визначаються законом.
Зокрема, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулює Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон України №1402-VIII).
Проте, на час звільнення позивача у відставку діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 (далі Закон України №2453-VI), у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII від 12.02.2015 та рішення Конституційного Суду №4-рп/2016 від 08.06.2016, частина 3 статті 141 якого передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Матеріалами справи підтверджено, що з 12.06.2017 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.
Відтак, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового норми Закону України №2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.
Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 було установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
При цьому положеннями Закону України від 15.05.2018 №2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" (далі Закон України №2415-VІІІ) внесено зміни до абзацу другого пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (Відомості Верховної Ради України, 2017 рік, № 2, статті 25) слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року".
Тобто, вказаним Законом внесено зміни до Законів України в частині застосування для призначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017, як розрахункової величини.
Однак, мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 складав 1544,00 грн та був менше розрахункової величини 1600,00 грн, відтак підстав для перерахунку суддівської винагороди не було.
Проте, з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб склав 1762,00 грн, що є більше 1600,00 грн, відповідно виникла підстава для перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Закону України №2415-VІІІ, яким було внесено зміни в Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 (далі Закон України №1774-VIII) з 01.01.2018 проведено працюючим суддям Житомирського апеляційного адміністративного суду перерахунок та здійснено виплату суддівської винагороди, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн (а.с. 11).
Відтак, аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов'язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Разом з тим, пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
Крім того, слід зауважити, що посилання відповідача на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018, у звязку із набранням чинності Закону України №2415-VІІІ з 22.07.2018, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.
Так, Закон України №2415-VІІІ містить застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн, а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, законодавець у Законі України від 15.05.2018 №2415-VІІІ визначив час, з якого застосовується змінена розрахункова величина для нарахування суддівської винагороди, а саме починаючи з 01.01.2018.
Отже, з 01.01.2017 посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а з "розрахункової величини", запровадженої пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1774-VІІ.
Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.
Відповідно, суд акцентує увагу, що пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII імперативно встановлено, що починаючи з 01.01.2017 посадовий оклад судді встановлюється виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на зазначені зміни в законодавстві, саме з 01.01.2018 посадові оклади суддів мають бути встановлені, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн та відповідно у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
Суд наголошує, що оскільки порядок визначення посадового окладу та інших виплат працюючого судді змінився з 01.01.2017, а зміна розміру складових суддівської винагороди працюючих суддів (збільшення посадового окладу) відбулася з 01.01.2018, що є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, то перерахунок такого утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою,
Таким чином, суд дійшов висновку, що у звязку із зміною грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 слід здійснити останній перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання та виплату їй у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, визначеної у довідці №05-34/120/18 від 08.08.2018 без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.02.2018, з урахуванням раніше проведених виплат.
Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).
Вказану правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).
Відповідно, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.
Враховуючи вищевикладене, суд наголошує, що відповідач не довів, що діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому такі його дії є протиправними.
Отже, статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відтак, суд вважає, що для ефективного захисту порушених прав позивача з урахуванням завдань адміністративного судочинства позов слід задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання з 01.02.2018 та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) останній щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Житомирського апеляційного адміністративного суду №05-34/120/18 від 08.08.2018.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 704,80 грн.
Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати неправомірними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 №05-34/120/18, з 01.08.2018.
Зобовязати Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 №05-34/120/18, без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.02.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 21 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко