Справа № 2а-4815/12/1370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №2а-4815/12/1370

касаційне провадження №К/9901/37824/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 (суддя Сасевич О.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 (головуючий суддя - Довгополов О.М., судді: Гудим Л.Я., Святецький В.В.) у справі №2а-4815/12/1370 (140146/12/9104) за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» у червні 2012 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.03.2012 №000672302/7458.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 10.07.2012 адміністративний позов задовольнив.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.03.2016 залишив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 без змін.

Залізнична об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема: пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Залізничною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на виконання постанови старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Луганській області Шершенькова Д.М. від 03.01.2012 у кримінальній справі №41/11/8074 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Латифа» за період з грудня 2009 по грудень 2011, результати якої оформлено актом від 17.02.2012 №317/23-2/33073442.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту податку на додану вартість за господарськими операціями з придбання в Товариства з обмеженою відповідальністю «Латифа» робіт з очищення сітей.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2012 №000672302/7458, згідно з яким зменшено від'ємне значення податку на додану вартість за грудень 2011 року в сумі 1666,48грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що господарські операції позивача з контрагентом мали реальний характер та підтвердженні належними первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час призначення перевірки) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, коли отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час призначення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Таким чином, матеріали перевірки та висновки податкового органу, викладені в акті позапланової виїзної перевірки від 17.02.2012 №317/23-2/33073442, що призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання.

Натомість, під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій податковим органом не надано доказів дотримання визначеного пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час призначення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) порядку прийняття спірного акту індивідуальної дії за результатами перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, зокрема, доказів наявності рішення суду, що набрало законної сили, у кримінальній справі, в рамках якої було призначено перевірку.

За викладених обставин, спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

В той же час, висновки судів попередніх інстанцій щодо реальності господарських операцій підлягають виключенню із мотивувальних частин оскаржених судових рішень, оскільки не підлягають врахуванню під час вирішення цієї справи.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, оскільки суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допустили порушень норм процесуального права, а неправильне застосування норм матеріального права не призвело до ухвалення неправильного судового рішення по суті, вказані судові рішення слід змінити шляхом виключення з мотивувальних частин висновків щодо реальності господарських операцій, а в іншій частині - залишити без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №2а-4815/12/1370 (140146/12/9104) змінити шляхом виключення з мотивувальних частин судових рішень висновків щодо реальності господарських операцій, а в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк