Справа № 400/2531/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

13 грудня 2018 р. № 400/2531/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївській області з вимогами про: 1) визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання на заяву позивача від 02.10.2018 копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016; 2) зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2018 про надання йому довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.16; 3) зобов'язати відповідача надати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.16; 4) визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення на заяву від 02.10.18 її копії з проставленим штампом із зазначеннм найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення із зобов'язанням розглянути заяву провернення на заяву від 02.10.18 її копії та надати таку копію; 5) визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення позивачу пенсії з 14.10.2016 з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в АТО та індексації, відповідно до наданих позивачем витягів з роздавальних витягів грошового забезпечення позивача; 6) зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2018 про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення та виплати позивачу з 14.10.2016 пенсії з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в АТО та індексації, відповідно до наданих позивачем двитягів з роздавальних відомостей грошового забезпечення; 7) зобов'язання відповідача провести перерахунок розміру грошового забезпечення для цілей перерахунку призначення пенсії та виплачувати позивачу пенсію з 14.10.2016 з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в АТО та індексації, відповідно до наданих позивачем витягів з роздавальних витягів грошового забезпечення позивача. А також позивачем заявлені вимоги : допустити до негайного виконання рішення суду та зобов'язати Управління, у встановлений судом строк, подати звіт про виконання рішення суду.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач при призначенні пенсії безпідставно не врахував отриману позивачем грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за безпосередню участь в АТО та індексацію. Після отримання відповідних витягів, що були додані до заяви позивача від 02.10.2018, Головне управління ПФУ у Миколаївській області відмовило у здійсненні перерахунку з посиланням на те, що зазначені у витягах складові не відносяться до грошового забезпечення військовослужбовців. Також, як зазначив позивач, відповідач, в порушення вимог Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (надалі - Закон № 393), не надав йому копії документів, вказаних у заяві від 02.10.2018.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахування таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначений ст.43 Закону та п.7 Постанови №393 є вичерпним, що підтверджується рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 №4-рп/2015. Окрім того, з 01.02.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, додаток 15 до якої визначає повний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не носять постійного характеру, не є щомісячними та не належать до переліку видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсій, як того вимагає ст.43 Закону та п.7 Постанови, а також не входять до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого Постаново №704. Крім того, щодо позовних вимог в частині надання позивачу документів відповідач вказав, що 05.10.18 надало відповідь на звернення позивача та одночасно направлено копії. Відповідь надано з відповідно до норм чинного законодавства.

В свою чергу, позивач, у відповіді на відзив зазначив про безпідставність доводів відповідача та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Під час розгляду справи, з'ясовано, що з цього приводу склалася неоднозначна судова практика.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2018 по адміністративній справі №286/2987/16-а висловлена правова позиція, відповідно до якої матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО та компенсації за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення, а тому зазначені складові не повинні враховуватися під час призначення пенсії (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72363224).

Натомість, в постанові від 20.02.2018 по адміністративній справі № 335/2071/15-а Верховний Суд прийшов до протилежного висновку, зазначивши, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань повинні включатися у грошового забезпечення під час призначення пенсії (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72367026).

Аналогічна позиція також була висловлена в постанові ВС від 22.03.2018 по справі №604/319/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72965301), від 20.03.2018 по справі №335/2071/15-а (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72367026).

Крім того, судом з'ясовано, що з метою вирішення цієї суперечності між судовими рішенням, Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суд, 26.06.2018 ухвалено рішення по адміністративній справі № 522/2738/17 про передачу справи на вирішення Великої Палати Верховного Суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75007156#).

При цьому, в ухвалі від 26.06.2018 Верховним Судом зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовців при призначенні (обчисленні), перерахунку їм пенсії має включати крім відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років тільки щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Включення нерегулярних виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія означатиме, що особа двічі користується соціальною пільгою: у першому випадку - одноразово, у другому - регулярно отримуючи пенсію, що суперечить принципам соціального забезпечення.

Також обов'язковою умовою віднесення додаткових виплат до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється), перераховується пенсія військовослужбовців є регулярність сплати страхових внесків.

На підставі висновку, викладеного у п. 38 цієї ухвали, Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати щодо захисту соціальних прав вважає доцільним відійти від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, за наявності в теперішній час суперечливих правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також відходу від попереднього висновку, який до теперішнього часу не розглянутий Великою Палатою Верховного Суду, суд дійшов висновку, про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення касаційної інстанції по адміністративній справі № 522/2738/17.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд вирішив, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі 400/2531/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, до набрання законної сили судового рішення касаційної інстанції у подібних правовідносинах по адміністративній справі № 522/2738/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко