Справа № 826/7949/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7949/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалов О.О.

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_3,

від відповідачів - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства фінансів України, публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Приватбанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_4 з позовом до Міністерства фінансів України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльності Міністерства фінансів України щодо вирішення питання про захист її прав як вкладника за депозитними договорами № SAMDN3611 та № SAMDN8607, укладеними з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» на території Автономної Республіки Крим;

- зобов'язати Міністерство фінансів України як власника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» вжити заходів щодо повернення ОСОБА_4 суми вкладів та нарахованих процентів за депозитними договорами № SAMDN3611 та № SAMDN8607, укладеними з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» на території Автономної Республіки Крим.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задольнити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що під час судового розгляду справи суд не повно з'ясував обставини та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Позивач наголошував на тому, що відомості які б стосувались заміни боржника у зобов'язаннях перед нею в матеріалах справи відсутні та свою згоду на заміну боржника за укладеними нею з КБ «Приват Банк» вона не надавала, що виключає законну та правомірну можливість заміни боржника.

На думку позивача, інформація про заміну боржника по зобов'язанням перед нею АТ КБ «Приват Банк» на ТОВ ФК «Фінілон» не відповідає дійсності. Крім того, відповідач стверджує, що докази вчинення відповідачем реальних дій, спрямованих на порушення її прав в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, позивач також акцентувала увагу суду, що до теперішнього часу нею фактично не отримано коштів за договорами банківського депозиту, а тому посилання суду на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3407/17 - є недоцільним.

З огляду на зазначене, на переконання позивача, висновок суду щодо відсутності бездіяльності Міністерства фінансів України та доведення ним факту вчинення дій у відповідь на звернення позивача є безпідставним. Позивач також зауважує, що недотримання судом вимог щодо мотивування оцінки кожного аргументу сторін, призвело до неправильного вирішення спору по суті та є підставою для його скасування.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задольнити.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились та про причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у передбачений законодавством строк.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за даною явкою.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02 липня 2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір № SAMDN3611 (вклад «Депозит VIP»), згідно умов якого банк приймає грошові кошти на строк вкладу 366 днів.

Крім того, між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» 16 серпня 2012 року укладено договір № SAMDN8607 (вклад «Депозит VIP»), згідно умов якого банк приймає грошові кошти на строк вкладу 366 днів.

Наявними в матеріалах справи копіями квитанцій підтверджується внесення позивачем 1 295 000 доларів США.

02 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про повернення суми вкладу за договорами депозиту, в якій просила розірвати договір № SAMDN3611 від 02 липня 2017 року та договір № SAMDN8607 від 16 серпня 2012 року з 17 лютого 2017 року, а також повернути суму вкладу за вказаними договорами та процентів шляхом видачі готівкою.

За результатами розгляду вказаного звернення ПАТ КБ «Приватбанк» листом №20.1.0.0.0/7-20170208/95 від 12 березня 2017 року повідомило, що 21 грудня 2016 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Міністерством фінансів України підписано договір про продаж 100% акцій ПАТ КБ «Приватбанк». З моменту передачі власником 100% акцій банку є держава в особі Міністерства фінансів України. Додатково вказанаим листом повідомлено, що на сьогодні Правлінням ПАТ КБ «Приватбанк» розглядається питання про врегулювання проблеми вкладників, рахунки яких були відкриті на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Також, Банком ініційовано обговорення даного питання з Міністерством фінансів України, адже врегулювання питання виходить за межі повноважень Правління і потребує прийняття відповідних рішень на рівні вищих органів управління банку - Міністерства фінансів України, Наглядової ради, а також Кабінету Міністрів України.

21 лютого 2017 року представник позивача звернулась до Міністра фінансів України із листом № 158, в якому просила застосувати відповідні заходи впливу на посадових та службових осіб ПАТ КБ «Приватбанк», з метою повернення ОСОБА_4 суми вкладу разом із сумами нарахованих відсотків, що сукупно становлять 1534158,66 доларів США.

Розглянувши вказане звернення, Міністерство фінансів України листом № 14010-02/23-981/1092 від 21 березня 2017 року зазначило, що з метою врегулювання питань, пов'язаних з активами та зобов'язаннями у АР Крим, колишнім менеджментом ПАТ КБ «Приватбанк» було прийнято рішення про передачу активів та пасивів (зокрема, активів, забезпечених іпотекою), на баланс ТОВ «ФК «Фінілон».

Таким чином, на момент входження держави в особі Міністерства фінансів України в статутний капітал Банку, зобов'язання, права вимоги та інші активи, що належали Банку в АР Крим, були передані ТОВ ФК «Фіналон».

Додатково позивачу повідомлено, що з метою врегулювання питання щодо повернення коштів громадянам України, які виїхали з окупованої території АР Крим, зберегли громадянство, зареєстровані та здійснюють в Україні відповідну економічну або іншу діяльність, Міністерством фінансів України опрацьовується спільно із заінтересованими органами державної влади та ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач, вважаючи, що відповідачем не виконуються повноваження щодо управління ПАТ КБ «Приватбанк», зокрема в частині вжиття заходів щодо повернення позивачу суми вкладу, звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за договором про переведення боргу від 17 листопада 2014 року, укладеним банком із ТОВ «ФК «Фінілон» Банк передав ТОВ «ФК «Фінілон» зобов'язання за депозитними договорами, укладеними установами Банку в АР Крим. ТОВ «ФК «Фінілон» замінив Банк як боржника за відповідними зобов'язаннями за депозитними договорами. У зв'язку з цим, вимоги вкладників і кредиторів АР Крим за депозитними договорами, зобов'язання за якими переведені на ТОВ «ФК «Фінілон», не обліковуються за балансом Банку. При цьому, Національний банк України не вбачає правових підстав для задоволення ПАТ КБ «Приватбанк» вимог вкладників за депозитними договорами, зобов'язання за якими переведені на ТОВ «ФК «Фінілон».

Судом першої інстанції було також враховано, що Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №201/3407/17 постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, задоволено частково: стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 535 683,41 дол .США з яких: сума грошових коштів за договором № SAMDN3611 від 02.07.2012 в розмірі 1 209 427,40 дол. США, яка обліковується на депозитному рахунку НОМЕР_1 та нараховані за період з 11.06.2014 р. по 02.05.2018 р. відсотки в розмірі 326 256,01 дол. США, а також 3% проценти річних за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим договором у розмірі 1140 542 грн. 44 коп.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо бездіяльності Міністерства фінансів України є безпідставними.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 375 затверджено Положення Про Міністерство фінансів України пунктом 1 якого передбачено,що Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, державну політику у сфері державного пробірного контролю, бухгалтерського обліку та аудиту, випуску і проведення лотерей, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного внутрішнього фінансового контролю, казначейського обслуговування бюджетних коштів, запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, забезпечує формування державної політики у сфері організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності та забезпечує формування та реалізацію єдиної державної податкової, митної політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері видобутку, виробництва, використання та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, їх обігу та обліку.

Повноваження Міністерства фінансів визначено у пункті 4 вказаного Положення.

Так, відповідно до підпункту 90 пункту 4 Мінфін здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю Мінфіну, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Як було встановлено судом, 21 лютого 2017 року представник позивача звернулась до Міністра фінансів України із листом № 158, в якому просила застосувати відповідні заходи впливу на посадових та службових осіб ПАТ КБ «Приватбанк», з метою повернення ОСОБА_4 суми вкладу разом із сумами нарахованих відсотків, що сукупно становлять 1534158,66 доларів США.

Розглянувши вказане звернення, Міністерство фінансів України листом № 14010-02/23-981/1092 від 21 березня 2017 року зазначило, що з метою врегулювання питань, пов'язаних з активами та зобов'язаннями у АР Крим, колишнім менеджментом ПАТ КБ «Приватбанк» було прийнято рішення про передачу активів та пасивів (зокрема, активів, забезпечених іпотекою), на баланс ТОВ «ФК «Фінілон», у той час як набуття державою права власності на акції ПАТ КБ «Приват Банк» відбулось 21.12.2016 відповідно до статті 41-1 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі договору, укладеного сміж Міністерством фінансів України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У вказаному листі також вказано, що Мінфін здійснює управління корпоративними правами держави у статутному капіталі ПАТ КБ «Приват Банк» в межах повноважень, встановлених законами України «Про банки та банківську діяльність», «Про управління об'єктами державної власності», «Про акціонерні товариства», через органи управління, зокрема наглядову раду та загальні збори акціонерів.

При цьому, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про банки та банківську діяльність» держава не відповідає за зобов'язаннями банків, а банки не відповідають за зобов'язаннями держави, якщо інше не встановлено законом або договором.

У свою чергу, позивачу було роз'яснено, що питання про повернення вкладів громадянам України, які виїхали з окупованої території АР Крим, зберегли громадянство, зареєстровані та здійснюють в Україні відповідну економічну та іншу діяльність має вирішуватись виключно в межах чинного законодавства.

Разом з цим, як вбачається листа представника позивача адресованого Прем'єр-міністру України № 157 від 21 лютого 2017 року, представником позивача вказується про те, що листом Національного банку України від 12.01.2017 № 20-0009/2103 вкладникам ПАТ КБ «Приват Банк», договори яких було укладено на території АРК у період до її окупації, було повідомлено останніх, що для отримання коштів розміщених на депозитних рахунках ПАТ КБ «Приват Банк» необхідно повторно звернутися із відповідною заявою до головного офісу ПАТ КБ «Приват Банк».

Водночас, оскільки ПАТ КБ «Приват Банк» не надав відповіді на звернення позивача від 06 лютого та грошові кошти не повернув, ОСОБА_4 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, відсотків та 3% річних.

Як було встановлено судом першої інстанції, 02 липня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №201/3407/17 постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, відсотків та 3% річних задоволено частково: стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код юридичної особи - 14360570) на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 535 683,41 дол .США (один мільйон п'ятсот тридцять п'ять тисяч шістсот вісімдесят три долари 41 цент), що станом на 02.07.2018 р. складає 40 430 695 грн. 80коп., з яких: сума грошових коштів за договором №SAMDN3611 від 02.07.2012 . в розмірі 1 209 427,40 дол. США (один мільйон двісті дев'ять тисяч чотириста двадцять сім дол. США 40 центів), яка обліковується на депозитному рахунку НОМЕР_1 та нараховані за період з 11.06.2014 р. по 02.05.2018 р. відсотки в розмірі 326 256,01 дол. США (триста двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят шість доларів США 01 цент).; стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код юридичної особи-14360570) на користь ОСОБА_5 3% проценти річних за прострочення виконання грошових зобов'язань за договором № SAMDN3611 від 02.07.2012 р. у розмірі 1 140 542 грн. 44 коп. (один мільйон сто сорок тисяч п'ятсот сорок дві грн. 44 коп.).

При цьому, з описової частини вказаного рішення вбачається, що представником позивача надавались пояснення про те, що Листом НБУ від 10.03.2017р. №20-0009/18481 позивача було повідомлено, що з Державного реєстру банків 03.06.2014р. було виключено Центральне відділення філії «Кримське Регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», щодо самої Філії «Кримське Регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», то 04.06.2014р. (наступного дня після припинення діяльності Центрального відділення Філії) до Державного реєстру банків було внесено запис про зміну юридичної адреси Філії на 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30 та щодо тимчасового призупинення її діяльності.

Разом з цим, колегією суддів також встановлено, що згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ КБ «Приват Банк» не перебуває в процесі припинення, а отже є належним суб'єктом господарювання, який зобов'язаний забезпечити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №201/3407/17, чим відновити порушені права позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що порушення прав та законних інтересів позивача внаслідок протиправної бездіяльності відповідача - відсутнє, оскільки держава не відповідає за зобов'язаннями банків, відповідь на звернення позивача були розглянуті відповідачем, а порушені майнові права позивача захищені судом у встановленому законом порядку.

Щодо доводів позивача про те, що відповідні кошти присуджені до стягнення на її користь за рішенням Жовтневного районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3407/17 вона не отримала, не сприймаються судом до уваги, оскільки законодавством встановлено процедуру виконання судових рішень, яка не має жодного відношення до предмету даного спору.

Крім того, твердження позивача про те, що інформація про заміну боржника по зобов'язанням перед нею АТ КБ «Приват Банк» на ТОВ ФК «Фінілон» не відповідає дійсності колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки визначення даного факту жодним чином не впливає на предмет та вирішення даного спору з урахуванням встановлених обставин справи.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.243-245, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2018 року