Справа № 461/5651/16-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2010/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Носа С.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс» та ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» до Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача міський голова м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Юрків О.Р.,

час ухвалення рішення 13 год. 02 хв.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» (далі ТОВ «Резерв Плюс») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

визнати протиправними та скасувати рішення Львівської міської ради (далі ОСОБА_3) щодо відхилення проекту ухвали про надання йому дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га на вул. Лемківській, 9 у м. Львові, кадастровий номер :03:001:0036, для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення;

зобовязати ОСОБА_3 затвердити порядок денний пленарного засідання з питанням про надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036 на вул. Лемківській, 9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення;

зобовязати ОСОБА_3 затвердити порядок денний пленарного засідання з питанням про надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036, на вул. Лемківській, 9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення;

зобовязати ОСОБА_3 розглянути на пленарному засіданні та прийняти рішення про надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036 на вул. Лемківській, 9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року у справі № 461/5651/16-а позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_3 щодо відхилення проекту ухвали ОСОБА_3 про надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036, на вул. Лемківській, 9 у м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення.

ОСОБА_3 затвердити порядок денний пленарного засідання ОСОБА_3 з питанням про надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036 на вул. Лемківській, 9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.

ОСОБА_3 розглянути на пленарному засіданні та прийняти рішення щодо надання дозволу ТОВ «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер :03:001:0036, на вул. Лемківській, 9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до ОСОБА_3 у встановленому порядку з необхідним пакетом документів щодо земельної ділянки, користувачем якої він вже є на підставі статті 120 Земельного кодексу України (далі ЗК) та статті 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК) у звязку із придбанням розташованої на ній нерухомості, для отримання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки відповідно до містобудівної документації на цю земельну ділянку. Встановлені законом підстави для відмови в наданні позивачу такого дозволу відсутні, що зобовязує відповідача видати такий дозвіл, чого в порушення закону ОСОБА_3 не зробила.

У апеляційному порядку постанову суду першої інстанції оскаржено обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс»ій (далі ОСББ) та ОСОБА_2, які у своїй скарзі просить його скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Резерв Плюс». Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що із сайту ОСОБА_3 їм стало відомо про ухвалу № 1449 від 26 грудня 2016 року «Про надання ТзОВ «Резерв плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на Лемківській, 9», якою ОСОБА_3 надала ТОВ «Резерв плюс» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній) на вул. Лемківській, 9 (кадастровий номер :03:001:0036) для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (із подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови) за функцією використання землі комерції.

Із наведеної ухвали апелянти дізнались про те, що така ухвала винесена ОСОБА_3 на виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року у справі № 461/5651/16-а, яка прийнята з порушенням норм матеріального права та зачіпає права апелянтів, оскільки ТОВ «Резерв плюс» шляхом подання адміністративного позову бажає забрати землю загального користування, яку використовують жильці двох будинків по вул. Лемківській, 9 та 9А для доїзду до власного житла.

Наполягають на тому, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 № 898 від 15 листопада 2013 року лише було надано дозвіл на розроблення детального плану території (далі ДПТ), який на даний час ОСОБА_3 не затверджений.

Передача земельної ділянки у користування ТОВ «Резерв плюс» без ствердження ДПТ призведе до порушення прав власників житлових квартир у будинках по вул. Лемківській, 9 та 9А, оскільки заїзд та дорога загального користування буде передана в оренду позивачу і мешканці не матимуть доступу до власних квартир.

Рада не має права надавати у користування територію спільного користування (дороги та заїзди) і право на таку територію не може переходити разом із продажем нерухомого майна.

Земельна ділянка на вул. Лемківській, 9, що розташована навпроти житлових будинків по вул. Лемківській, 9 та 9А згідно з розробленим ДПТ, є територією загального користування. Надання дозволу на зміну її цільового призначення та надання дозволу на розробку технічної документації для надання її в користування ТОВ «Резерв плюс» суперечить розробленому ДПТ, порушує права позивачів та інших власників житлових квартир, не відповідає нормам статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і частині 4 статті 83 ЗК, згідно із якою до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільними дорогами, об'єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки поданим позивачем доказам в доведення наявності в нього права на земельну ділянку саме розміром 1,4804 га. у м. Львові по вул. Лемківській, 9.

Окрім того, суд першої інстанції не мав права втручатись в дискреційні повноваження ОСОБА_3 та зобовязувати її винести ухвалу про надання дозволу на виготовлення технічної документації, оскільки суд не може підміняти повноваження ОСОБА_3 щодо надання чи відмови в наданні дозволів на виготовлення технічної документації.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до матеріалів справи спірні правовідносини виникли між ТОВ «Резерв Плюс» та ОСОБА_3 з приводу надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га на вул. Лемківській, 9 у м. Львові, кадастровий номер :03:001:0036, для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.

У звязку із задоволенням судом позовних вимог ТОВ «Резерв Плюс» ОСОБА_3 було прийнято ухвалу № 1449 від 26 грудня 2016 року «Про надання ТзОВ «Резерв плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на Лемківській, 9», якою ОСОБА_3 надала ТОВ «Резерв плюс» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній) на вул. Лемківській, 9 (кадастровий номер :03:001:0036) для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (із подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови) за функцією використання землі комерції.

Апелянти ОСББ та ОСОБА_2, які не є учасниками спірних правовідносин, обґрунтовують свої вимоги тим, що передача вказаної земельної ділянки у користування ТОВ «Резерв плюс» без затвердження ДПТ призведе до порушення прав власників житлових квартир у будинках по вул. Лемківській, 9 та 9А, оскільки заїзд та дорога загального користування буде передана в оренду позивачу і мешканці не матимуть доступу до власних квартир.

Відповідно до частини 1 статті 124 ЗК передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із частиною 1 статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За правилами частини 1 статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з частиною 3 статті 123 ЗК відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 4 статті 123 ЗК передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 123 ЗК відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до частини 10 статті 123 ЗК рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Частиною 13 статті 123 ЗК передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно з частиною 14 статті 123 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

На думку апеляційного суду, аналіз наведених норм права у взаємозвязку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Відповідно до статті 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою;

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Таким чином, підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, окрім рішення про надання дозволу, може бути договір або судове рішення.

Водночас згідно із приписами статті 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК.

Виходячи з приписів статей 116, 123 ЗК, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у користування.

Таким чином, доводи апелянтів щодо надання спірної земельної ділянки в оренду оспорюванню ухвалою ОСОБА_3 № 1449 від 26 грудня 2016 року «Про надання ТзОВ «Резерв плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на Лемківській, 9» не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Підсумовуючи наведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянтів про те, що оскаржувана постанова Галицького районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року у справі № 461/5651/16-а порушує їх законні права та інтереси, а отже підстав для задоволення поданої апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс» та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року у справі № 461/5651/16-а без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Постанова у повному обсязі складена 19 грудня 2018 року.