Справа № 276/224/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа №276/224/17

провадження №К/9901/40271/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М.,
суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,
розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.09.2017 (головуючий суддя Мельник М.Л.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 (колегія суддів у складі: головуючого судді Мацького Є.М., суддів Шевчук С.М., Шидловського В.Б.) у справі №276/224/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.
I. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій і скасування рішення Міністерства оборони України щодо відмови нарахувати і виплатити йому одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням бойових обов`язків військової служби, оформлене протоколом від 27.03.2017 № 7, та зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати і виплатити йому, як інваліду 2 групи одноразову грошову допомогу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.
2. Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.09.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018, позов задоволено частково:
визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 21.03.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27.01.2017 №7;
зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на дату встановлення інвалідності, а саме 21.03.2016, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3. У касаційній скарзі Міністерство оборони України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 встановлено, що позивач як військовослужбовець отримав поранення та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
5. Скасовуючи рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38, суд дійшов висновку про неправомірність рішення від 03.06.2016 Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи.
6. На виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 позивач 21.11.2016 повторно звернувся до Міністерства оборони України через Володарськ-Волинський РВК із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
7. Згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017 №7 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що заявником не подано документ, що свідчить про обставини поранення.
8. Вважаючи зазначене рішення та дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.
10. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 встановлено безумовне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та наявність у останнього усіх необхідних документів, а також вказаним рішенням зобов`язано відповідача розглянути у встановленому порядку та строки заяву та документи ОСОБА_1 з урахуванням викладених судом обставин у справі №806/1364/16.
11. Відтак, суди дійшли висновку, що рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27.01.2017 №7, прийняте без урахування обставин, встановлених судовим рішенням, є протиправним та підлягає скасуванню.
12. Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що з доданих до справи матеріалів убачається, що поранення і захворювання позивач отримав не внаслідок протиправний дій, а внаслідок виконання обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що суди попередніх інстанцій самоусунулись від розгляду справи по суті, не надали оцінку доводам відповідача, не перевірили законність спірного протокольного рішення Міністерства оборони України, обмежившись лише посиланням на рішення у справі № 806/1364/16.
14. При цьому, відповідач вважає, що його спірне рішення є законним, оскільки позивачем подано не всі документи, необхідні для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби.
15. Зокрема, п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги), передбачено обов`язок заявника подати документ, що свідчить про причини та обставини поранення. Між тим, такий документ позивачем подано не було. Суди цій обставині оцінку не надали.
16. За таких обставин, у Міністерства оборони України не було законних підстав для прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби, зазначає відповідач.
17. Крім того, вважає відповідач, суд першої інстанції, зобов`язавши Міністерство оборони України, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у конкретному розмірі, втрутився у діяльність та внутрішню компетенцію Міністерства оборони України та підмінив його собою в частині реалізації функцій, притаманних тільки цьому суб`єкту владних повноважень.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
19. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
20. Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час встановлення позивачу інвалідності) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
21. Ч. 9 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
22. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 відповідно до п. 2 ст. 162 та п. 9 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі Порядок №975).
23. Вказаний нормативний акт визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
24. П. 11 Порядку №975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи, перелік яких є вичерпним та, що в той же час, є необхідною умовою для призначення одноразової грошової допомоги.
25. Серед таких документів обов`язково повинен бути і документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
26. Як встановлено судами, спірне рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги мотивоване якраз тим, що ОСОБА_1 не подав документ, що свідчить про обставини поранення.
27. Відповідач під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій та у Верховному Суді наполягає на цій обставині, вказуючи, що позивачем не подано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
28. Проте вказані доводи Міністерства оборони України залишились поза увагою судів попередніх інстанцій.
29. Суд першої інстанції своє рішення мотивував виключно наявністю постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 у справі №806/1364/16, якою, на переконання суду першої інстанції, встановлено безумовне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та наявність у останнього усіх необхідних документів.
30. Проте, зазначене судове рішення мотивоване виключно не дотриманням Міноборони вимог Порядку №975 в частині обов`язку прийняти певне рішення за результатом розгляду документів особи (а не повертати такі документи на доопрацювання, що безпідставно було зроблено відповідачем у справі №806/1364/16).
31. Суд у справі №806/1364/16 лише встановив порушення права ОСОБА_1 на належний та у відповідності до вимог чинного законодавства розгляд Міністерством оборони України його звернення щодо призначення та виплати відповідної одноразової грошової допомоги, та зобов`язав відповідача розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
32. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, зазначив:
«З наданих до справи доказів вбачається, що поранення і захворювання позивач отримав не внаслідок протиправних дій, а внаслідок виконання обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.»
33. При цьому, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не містить ані переліку документів, на підставі яких суд дійшов зазначеного висновку, ані аналізу таких документів щодо їх змісту.
34. Натомість заявником касаційної скарги під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій наголошувалось, що у даній справі відсутні будь-які документи, які могли достовірно свідчити про причини та обставини поранення позивача, яке призвело до встановлення інвалідності. Відповідач при цьому посилався на ряд документів, зокрема його звернення до Центральної ВЛК, відповідь зазначеного органу, військовий квиток позивача тощо, але зазначеним доводам відповідача суди жодної правової оцінки не надали.
35. Встановлення вказаних обставин дасть змогу перевірити законність та обґрунтованість спірного рішення Міністерства оборони України, а відтак і наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.
36. Відповідно до ст. 159 КАС України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
39. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
40. З урахуванням викладеного, Верховний Суд звертає увагу на те, що судам слід повно і всебічно встановити всі обставини справи та перевірити обґрунтованість своїх висновків у контексті викладеного застосування норм чинного законодавства.
41. Також судам слід визначитись із застосуванням належного способу захисту порушених прав позивача, в разі їх порушення, з огляду на специфіку предмету спору та наведеного правового регулювання спірних правовідносин.
42. За змістом ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
43. Судам при новому розгляді спору необхідно: надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін (у тому числі, вчинити передбачені процесуальним законом дії з метою витребування доказів, необхідних для правильного вирішення спору); на підставі додатково встановлених обставин прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 341, 345, 353 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
2. Постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.09.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №276/224/17 скасувати.
3. Справу № 276/224/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб