Справа № 1340/5142/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/5142/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карпяк О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обовязки Голови Верховного ОСОБА_2 Кравченко про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Виконуючого обовязки Голови Верховного ОСОБА_2 Кравченко про визнання протиправною відповіді відповідача № 18/0/24-18 від 08 жовтня 2018 року (дію).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заява про відвід окремому судді або колегії суддів це процесуальна заява, а тому відповідно до положень статті 12 Закону України «Про звернення громадян» не може розглядатися за правилами частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону. Оскільки заява від 05 вересня 2018 року фактично оформлена за правилами частини 1 статті 1 та статті 5 Закону України «Про звернення громадян», а не за правилами Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, то така заява повинна була бути розглянута відповідачем за правилами частини 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян», згідно з якою відповідач був зобовязаний розяснити позивачу, що заяву про відвід судді необхідно подати за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України. Вважає, що відповідачем порушено його право на одержання обґрунтованої відповіді, встановленої статтею 40 Конституції України.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу передано для розгляду судді Львівського окружного адміністративного суду Карпяк О.О.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13 листопада 2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про відвід головуючого судді Карпяк О.О. у справі № 1340/5142/18.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року зупинено провадження у справі у справі до вирішення заяви про відвід.

Вказану заяву позивача передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу для визначення іншого судді. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Сакалоша В.М.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року (суддя Сакалош В.М.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Карпяк О.О. відмовлено.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року поновлено провадження у справі.

27 листопада 2018 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Листом Верховного ОСОБА_2 від 08 жовтня 2018 року (вих. № 18/0/24-18) позивачу надано відповідь, де зазначено, що діяльність Верховного ОСОБА_2 регулюється Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно до положень вказаних правових актів, Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законодавством як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законодавством. Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 3 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява позивача надійшла до Верховного ОСОБА_2 25 вересня 2018 року, відповідь на яку було надано 08 жовтня 2018 року. Відтак, відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано відповідь у строки, по суті поставлених позивачем питань, а також у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства, а тому вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували факт протиправності дій відповідача при наданні відповіді на заяву. Тому, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року у задоволенні заяви позивача про розяснення ухвали про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обовязки Голови Верховного ОСОБА_2 Кравченко про визнання протиправними дій відмовлено повністю.

05 грудня 2018 року позивач через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких повідомив суд, що відповіді на відзив не подавав, тому що в порядку спрощеного провадження заявами по суті є позов та відзив. Крім цього, відповідач у відзиві не має права ставити вимоги до суду.

З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся із заявою до народного депутата України ОСОБА_3 з проханням, за правилами частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслати його заяву до Голови Верховного ОСОБА_2 ОСОБА_4 для розгляду і вирішення. У вищезазначеній заяві позивач не довіряє всім суддям Касаційного цивільного суду та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного ОСОБА_2. В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_5 Верховного ОСОБА_2 в своїй постанові від 19 квітня 2018 року у справі № 800/546/17, застосувала Рекомендацію № R(80)2, прийняту Комітетом ОСОБА_6 Європи ще 11 березня 2018 року, чим фактично узаконила в Україні верховенство анархії, вигоди та кругової поруки, оскільки вказані Рекомендації не є чинним міжнародним договором, згоду на обовязковість яких надала Верховна ОСОБА_6, а, відтак, ці Рекомендації не є частинами національного законодавства в розумінні статті 9 діючої Конституції. Крім цього, зазначив, що судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного ОСОБА_2 у своїй постанові від 11 липня 2018 року у справі № 459/2506/16 застосували постанову Пленуму Верховного ОСОБА_2 України № 4 від 31 березня 1995 року, чим фактично визнали незаконним рішення Приморського суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року у справі № 522/6520/14-ц. В прохальній частині заяви позивач просив розгляд його справ розпочати не раніше, ніж через півроку після президентських виборів 2019 року та повідомити його про результати розгляду такої заяви письмово через пошту, не пізніше, ніж через місяць з дня отримання заяви.

На виконання звернення позивача про надіслання його заяви відповідачу, народний депутат України ОСОБА_3 надіслав звернення до Голови Верховного ОСОБА_2 ОСОБА_4 та долучив заяву ОСОБА_1 Про результати розгляду заяви просив його повідомити.

У відповідь на звернення, надіслане народним депутатом України ОСОБА_3 (вх. № 36/0/23-18 від 25 вересня 2018 року) стосовно вимоги розпочати розгляд усіх справ позивача не раніше, ніж через півроку після президентських виборів 2019 року відповідач повідомив наступне. Діяльність Верховного ОСОБА_2 регулюється Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно до положень вказаних правових актів Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законодавством як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законодавством. Зазначив, що відповідне процесуальне законодавство не передбачає відкладення розгляду судових справ із наведеної у зверненні позивача підстави.

Позивач, не погоджуючись з такою відповіддю звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Позивач просить визнати, що відповідач порушив його право, встановлене ст.40 Конституції України на одержання обгрунтованої відповіді на його заяву від 05.09.2018 року та визнати оскаржувану відповідь протиправною.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об'єднань громадян з питань, пов'язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань. Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз'яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до пункту 13 частини 24 Закону України «Про статус народного депутата України», у разі необхідності народний депутат надсилає пропозиції, заяви та скарги громадян органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, установам та організаціям, до повноважень яких входить розгляд звернень громадян чи вирішення порушених у них питань по суті. Про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг громадян органи та посадові особи зобов'язані повідомити громадянина, від якого надійшло звернення, і народного депутата у терміни, встановлені Законом України "Про звернення громадян" розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону України № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 18 Закону України № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (стаття 20 Закону України № 393/96-ВР)

Отже, органи державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків зобовязані в місячний термін розглянути звернення громадянина в межах своєї компетенції та письмово в межах цього терміну повідомити останнього про результати розгляду його заяви.

ОСОБА_2 встановлено, що позивач звернувся до народного депутата України ОСОБА_3 з проханням, за правилами частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслати його заяву до Голови Верховного ОСОБА_2 ОСОБА_4 для розгляду і вирішення. Народний депутат України, керуючись Законом України «Про звернення громадян» скерував за належністю звернення ОСОБА_1 голові Верховного ОСОБА_2 ОСОБА_4 Відповідач у строки, передбачені законодавством, надав відповідь на звернення позивача.

Таким чином, відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано відповідь у строки, по суті поставлених позивачем питань, а також у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Щодо посилання позивача на те, що ним подано заяву про відвід суддів у справах, а не заяву в порядку Закону України «Про звернення громадян», слід зазначити, що порядок відводу судді у справі визначено процесуальним законодавством. (ст. 36 - 39 КАС України, ст.39-40 ЦПК України передбачено підстави для відводу (самовідводу) судді та вимоги до заяви).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. (ст.166 КАС України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені у ст.167 КАС України, а саме, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Аналогічні положення щодо вимог до заяви, клопотання, заперечення викладені у ст.183 ЦПК України.

Відтак, заява позивача від 05.09.2018 року, подана через народного депутата України в порядку Закону України "Про звернення громадян", а не як заява з процесуальних питань у справі, що розглядається в порядку адміністративного чи цивільного судочинства.

Також суд звертає увагу на те, що у заяві позивача від 05.09.2018 року він висловлює недовіру суддям, але прохання щодо розгляду самого відводу чи роз"яснення права заявляти відвід ним не висловлено. Крім того, з прохальної частини звернення вбачається, що у зверненні позивач просить розгляд всіх його справ розпочати не раніше ніж через пів року. Відповідь по суті вказаного у зверненні питання було надано відповідачем. Інших питань ним у зверненні не висловлено.

Відтак, заява позивача як за змістом, формою та порядком подання відповідає ознакам звернення громадян, а не заяві з процесуальних питань, а тому вірно була розглянута відповідачем з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян" та по суті поставлених ним питань.

Згідно ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано відповідь у строки, по суті поставлених позивачем питань, а також у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства, а тому вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 73 - 77, 143, 242- 246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: 80109, Львівська обл., м.Червоноград, вул. Купчинського, 8/50, іден. номер НОМЕР_1) до Виконуючого обовязки Голови Верховного ОСОБА_2 Кравченко (адреса: 01043, м. Київ, вул. П.Орлика, 8) про визнання протиправними дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Львівський окружний адміністративний суд.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна