Справа № 359/9497/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/9497/18 Суддя (судді) першої інстанції: Чирка С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора капрала ДПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Пустовіт Алли Борисівни про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А

20 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою у якій просить суд скасувати постанову серії ЕАВ №715885 від 06.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відносно ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №715885 від 06.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови ОСОБА_2 06.11.2018 року, о 02 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР - Порушення вимог заборонних знаків, зо що його і було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вважаючи дії інспектора щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та саму постанову протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дійсно порушено вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а отже постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №715885 від 06.11.2018 року винесена з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судова колегія погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до розділу 33 ПДР України дорожній знак 3.34 зупинку заборонено забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Як вбачається з переглянутого відеозапису нагрудної камери інспектора, після складання оскаржуваної постанови серії ЕАВ №715885 від 06.11.2018 року, позивачу було запропоновано її отримати на місці скоєння адміністративного правопорушення, однак від її отримання позивач відмовився.

При цьому, судова колегія наголошує на вказаних обставинах, позивачем не заперечується факт недотримання вимог дорожнього руху, зокрема дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а лише вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення, такі як прихований жетон працівника поліції під жилетом.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює такі доводи позивача, з огляду на те, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, крім іншого, позивач не вказує на відсутність жетону, а лише вказує на те, що він був під жилетом працівника поліції.

Крім того, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції був допитаний в якості свідка ОСОБА_4, який був попереджений про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення та який пояснив суду, що на його переконання, ОСОБА_2 не порушував правил дорожнього руху, та здійснив вимушену зупинку та здійснював посадку пасажирів, зокрема свідка ОСОБА_4 та його сім'ю.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, вказані твердження лише підтверджують порушення позивачем знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки як вказано вище, зупинка транспортного засобу, що здійснює посадку або висадку пасажирів дозволена лише таксі.

Крім того, не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі на вимушену зупинку, оскільки у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 (аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена в разі вимушеної зупинки), 9.10 (разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними), 9.11 цих Правил.

Однак, як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не було вчинено вказаних дій, що також підтверджує порушення останнім правила дорожнього руху.

Не заслуговують на увагу також і посилання позивача на те, що в'їзди до місць паркування були перекриті шлагбаумом та бетонними конструкціями, оскільки з відеозапису з відео регістратора позивача вбачається, що інші автотранспортні засоби вільно заїжджали на місця для паркування.

Фото, долучені до матеріалів справи та на які посилався позивач у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують та не підтверджують будь-яких обставин справи.

Схема руху транспортних засобів біля терміналу «Д», на яку також посилався позивач як на підставу, що спростовує порушення правил дорожнього руху, жодним чином не підтверджує та не спростовує будь - яких обставин по даній справі.

Відтак, колегія суддів вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено « 21» грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма