Справа № 440/3797/18
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3797/18
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

29.10.2018 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - Полтавське об'єднане УПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з серпня 2009 року по 21.05.2018 включно із урахуванням заробітку позивача та щодо відмови у відповідному виправленні інформації у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування;

- зобов'язати Полтавське об'єднане УПФУ Полтавської області зарахувати до страхового стражу період роботи позивача на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з серпня 2009 року по 21.05.2018 включно з урахуванням заробітку позивача за цей період у повному обсязі та здійснити відповідні виправлення у персоніфікованих відомостях щодо позивача в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з серпня 2009 по 21.05.2018 включно із урахуванням заробітку позивача. Так, позивач стверджує, що під час його роботи на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з серпня 2009 року по 21.05.2018 підприємством було вирахувано із заробітної плати позивача внески до Пенсійного фонду України та єдиний соціальний внесок із заробітної плати. Водночас відповідно до довідки, наданої підприємством, у зв'язку зі скрутним фінансово-економічним станом внески до ПФУ та ЄСВ за вказаний період підприємством не перераховувалися. Позивач зазначає, що як застрахована особа не несе жодної відповідальності за порушення, вчинене підприємством-страхувальником.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/3797/18, розгляд справи призначено правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

04.12.2018 до суду відповідач надав відзив на позов, у якому зазначає, що при розгляді можливості врахування до стажу період роботи ОСОБА_1 з 2009 по 2016 рік у ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з'ясовано відсутність сплати внесків за липень- грудень 2009 року, 2010 рік, за березень-грудень 2011 року, за 2012 рік, 2013-2014 роки та з січня по жовтень 2015 року, а також за 2016 рік, що унеможливило врахування зазначеного періоду до стажу роботи для обчислення пенсії /а.с. 34-35/.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування періодів роботи з 2009 року до серпня 2016 року та з жовтня 2017 року до травня 2018 року на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" до страхового стажу /а.с. 89/.

У листі Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області від 29.08.2018 № 548/Т-14 зазначено, що в ході розгляду звернення позивача встановлено наступне: згідно з поданої позивачем заяви від 05.09.2016 про перерахунок стажу та у зв'язку зі звільненням здійснено донарахування стажу згідно зі сплаченими внесками по 05.11.2015, загальна тривалість якого зросла до 42 років 4 місяців та 2 днів, а також внесено відомості про звільнення - 08.08.2016, у результаті чого розмір пенсії позивача зріс з 2079,40 грн по 2090,84 грн. Зазначено, що при розгляді можливості врахування до стажу період роботи ОСОБА_1 з 2009 по 2016 рік у ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з'ясовано відсутність сплати внесків за липень-грудень 2009 року, 2010 рік, за березень-грудень 2011 року, за 2012 рік, 2013-2014 роки та з січня по жовтень 2015 року, а також за 2016 рік, що унеможливило врахування зазначеного періоду до стажу роботи для обчислення пенсії. Щодо вирішення питання про перерахунок стажу з урахуванням періоду роботи позивача з 2017 по 2018 роки рекомендовано позивачу звернутися із паспортом та трудовою книжкою до управління для подачі заяви встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач не погодився із діями відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу період роботи ОСОБА_1 з серпня 2009 року по 2018 рік у ДП "Виробничого об'єднання "Знамя", у зв'язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною першою статтею 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина десята статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Положеннями частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Cтрахові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 04.09.2018 у справі № 482/434/17 (провадження № К/9901/38798/18).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 18.08.2009 по 08.08.2016 та з 11.10.2017 по 21.05.2018 не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов'язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 18.08.2009 позивач прийнятий на посаду налагоджувальника-монтажника випробувального устаткування 6-го розряду в випробувальну лабораторію ВТК на Полтавському заводі "Знамя"; 08.08.2016 - звільнений у зв'язку з ліквідацією підприємства за пунктом1 статті 40 КЗпП України; 11.10.2017 - прийнятий на посаду головного енергетика Полтавського заводу "Знамя"; 21.05.2018 - звільнений у зв'язку з закінченням строку трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України /а.с. 29, 63/.

Враховуючи відомості, указані в трудовій книжці позивача, щодо періодів роботи ОСОБА_1 на ДП "Виробниче об'єднання "Знамя" (), суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними дій Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з 18.08.2009 по 08.08.2016 та з 11.10.2017 по 21.05.2018.

З огляду на викладене, наявні підстави для зобов'язання Полтавського об'єднаного УПФУ Полтавської області зарахувати до страхового стражу ОСОБА_1 період роботи позивача на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з 18.08.2009 по 08.08.2016 та з 11.10.2017 по 21.05.2018.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду щодо часткового задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Полтава, 36004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040, ідентифікаційний код 403083769) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на Державному підприємстві "Виробничого об'єднання "Знамя" з 18.08.2009 по 08.08.2016 та з 11.10.2017 по 21.05.2018.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати до страхового стражу ОСОБА_1 період роботи на ДП "Виробничого об'єднання "Знамя" з 18.08.2009 по 08.08.2016 та з 11.10.2017 по 21.05.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040, ідентифікаційний код 403083769) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Полтава, 36004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Т.С. Канигіна