Справа № 200/11722/18-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р. Справа№200/11722/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Грищенко Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій протиправними і дискримінаційними та зобовязання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі відповідач, управління) про визнання дії, які полягають у відмові видати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи протиправними, зобовязання видати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач звернувся із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу, однак, відповідно до листа відповідача від 10.09.2018 року, їй було відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Зазначена відмова вмотивована тим, що місце реєстрації позивача не відноситься до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та зазначає, що постійно мешкала у місті Донецьку, де має у власності квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу, а також її сімя, а саме чоловік та син, отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та разом із позивачем проживають у місті Краматорську.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

22 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію відповідач мотивував тим, що здійснити видачу довідки про статус внутрішньо переміщеної особи не мав можливості, оскільки згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року №1058-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» населений пункт, в якому зареєстрований позивач не значився. Відповідач зазначив, що позивачем не було надано жодних документів що підтверджують факт проживання позивача в іншій адміністративно-територіальній одиниці. До відзив, як доказ на якому ґрунтуються заперечення відповідача надано заяву позивача про взяття на облік внутрішньо переміщено особи та копія відмови про взяття на облік внутрішньо переміщено особи від 10.09.2018 року.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України (паспорт серії ВК 975814, виданий 28.12.2012 року), місце реєстрації: м. Димитров, вул. Папаніна, 101.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач володіє квартирою, розташованою за адресою : м. Донецьк, вул. Муравйова, 52. Відповідно до наданих квитанцій, позивач сплачував комунальні послуги за вказаною адресою.

Відповідно до довідки від 14.09.2018 року про склад сімї, яка видана Краматорською міською радою Донецької області, до складу сімї ОСОБА_1 входять її чоловік - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_5.

Суд зазначає, що відповідно до доданих до матеріалів справи довідок, чоловік та син позивача отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач звернувся до ОСОБА_2 із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради позивачу було відмовлено у взятті на облік як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції відповідно до пп. 1 п. 8 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509, у звязку з реєстрацією проживання позивача за адресою : Донецька обл., м Димитров, вул. Папаніна, 101.

Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно до ст. 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції країни і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» (далі - Закону №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

За приписами п.п. 2, 3 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з пунктом 1 Порядку №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Підстави для відмови у видачі довідки наведені в пункті 8 Порядку № 509, відповідно до якого заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Суд, зазначає, що вищенаведеною нормою встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зазначена норма не містить будь-яких додаткових умов, як то здійснення своїх повноважень органами державної влади на території проведення антитерористичної операції.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07.04.2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До вказаного переліку включено м. Димитров.

Отже суд зазначає, що позивач перемістився з міста, яке відноситься до території здійснення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, на якого розповсюджується дія Закону № 1706-VII, у звязку з чим позивачу було протиправно відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідачем жодним чином не доведено відсутність документів, поданих із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження інформації про проживання позивача у місті Донецьку .

Таким чином,суд, дійшов до висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачу довідки внутрішньо переміщено особи та зобовязання видати позивачу довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору.

Оскільки позивачем, відповідно до квитанції №16 від 24.10.2018 року, сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій протиправними і дискримінаційними та зобовязання вчинення певних дій задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, які полягали у відмові видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 05 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Грищенко Є.І.