Справа № 140/2400/18
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2400/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 та зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01.01.2018 у розмірі 80 % відповідної суми грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та на підставі довідки, виданої Волинським обласним військовим комісаріатом Міністерства оборони України № НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 23.11.2018 (а.с. 1) відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 1993 року отримує пенсію на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка була призначена в розмірі 75 % від суми грошового забезпечення, а з січня 1996 року позивачу виплачувалася пенсія в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. Однак у 2018 році позивач дізнався, що розмір його пенсії зменшено з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент її попереднього призначення і перерахунку, а розмір уже призначеної пенсії в процентному визначенні не може бути зменшений при зміні діючого законодавства з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.

Призначення і перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку уже призначеної пенсії.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов від 28.11.2018 №9541/06-39 позовні вимоги заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 20-23). В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 з 02.10.1992 призначено пенсію у розмірі 75 % від грошового забезпечення. Пізніше, за умов іншого законодавчого регулювання при черговому перерахунку пенсії позивачу було збільшено відсоток грошового забезпечення з 75% до 80 % з 01.01.1996.

З 01.01.2018 здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Волинським обласним військовим комісаріатом. Вказана постанова не скасована, не визнана неконституційною, а тому є обов`язковою для виконання відповідачем. Поряд з цим відповідач зазначає, що оскільки при первинному призначенні позивачу пенсії було встановлено 75 % від його грошового забезпечення, то вимоги щодо збереження 80 % від грошового забезпечення при черговому перерахунку пенсії є необґрунтованими та безпідставними, оскільки стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовується лише для призначення пенсії (процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення). Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років та ветераном військової служби, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з 07.10.1993 (а.с. 7, 10).

Як випливає з розрахунку на пенсію Міністерства оборони за вислугу років, проведеного у жовтні 1993 року, ОСОБА_1 призначена пенсія у розмірі 75% грошового забезпечення при вислузі 30 років (а.с. 10). В подальшому пенсія позивачу неодноразово перераховувалась, зокрема, з 01.01.1996 її основний розмір склав 80% грошового забезпечення (а.с. 31-50).

В березні 2018 року Волинський обласний військовий комісаріат видав довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за № ХА12192 (а.с. 48), що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням КМ України про те, що відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 №103 грошове забезпечення за нормами, чинними на 01.03.2018 за посадою командир взводу становить 6 420,00 грн. (з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням прапорщик, надбавки за вислугу років (50%).

На підставі вказаної довідки Волинського обласного військового комісаріату та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб 20.03.2018 ГУ ПФУ у Волинській області провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. При цьому, основний розмір пенсії з врахуванням 70% грошового забезпечення склав 3499,75 грн., із врахуванням підвищень та надбавок до неї (з урахуванням попередньої суми пенсії 2 505,49 грн. та підвищення 994,26 грн. (50% від 1988,51 грн.) (а.с. 49).

Таким чином, судом встановлено, що здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у березні 2018 року з 01.01.2018 відповідач обмежив її розмір 70% суми грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

25.10.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення. Однак листом від 02.11.2018 № 1201/Г-01 відповідач повідомив, що зазначений перерахунок його пенсії здійснювався за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з урахуванням нового грошового забезпечення та в розмірі 70%, що є максимальним (а.с. 9).

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії та застосуванням її обмеження максимальним розміром 70% грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - постанова №103), пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 (далі - Порядок №45).

Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.

На виконання Постанови №103, згідно з Порядком №45 відповідач провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із зміною відповідного грошового забезпечення. При цьому, відповідач застосував максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Суд не погоджується з такими діями відповідача з наступних підстав.

Згідно з пунктом а частини першої, частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорій 2 - 80 процентів.

Як вбачається з розрахунку на пенсію Міністерства оборони, проведеного у жовтні 1993 року, ОСОБА_1 22.07.1993 був звільнений з посади командир взводу, військове звання старший прапорщик, вислуга років при звільненні становила 30 років (а.с. 10). Пенсія йому була призначена відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 75% окладів.

У частину другу статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносились зміни. Так, Законом України від 04.07.2002 № 51-IV частину другу статті 13 Закону №2262-XII викладено у такій редакції: Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В редакції Закону України від 04.04.2006 № 3591-IV Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців вказана частина викладена наступним чином: Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 08.07.2011 №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні також внесені зміни до статті 13 Закону №2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Саме у вказаній редакції Закону №2262-XII ОСОБА_1 відповідач провів перерахунок пенсії у березні 2018 року з 01.01.2018у, тобто із застосуванням максимального розміру пенсії від сум грошового забезпечення 70%.

Проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, суд вважає, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірах 85%, 90%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.06.2018 у справі №583/2264/17, від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, від 03.04.2018 у справі №175/1665/17, від 27.02.2018 у справі №642/3284/17 і від 31.01.2018 у справі №523/4930/15-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд дійшов до переконання, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70%, а не 75%, що був встановлений при її призначенні.

При цьому, помилковими є доводи позивача, що з 01.01.2018 пенсія йому має бути перерахована у розмірі 80%, оскільки як уже зазначалося вище, при призначенні пенсії її розмір становив 75% окладів відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на день призначення пенсії, про що свідчать матеріали справи.

Отже, в суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 80% від суми його грошового забезпечення, оскільки такий відсоток станом на момент призначення позивачу пенсії не визначався Законом №2262-ХІІ та не був застосований.

При вирішенні спору, що є предметом даного судового розгляду, суд враховує положення статті 6 КАС України. Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд наголошує, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутими ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

При вирішенні питання про визначення конкретного способу відновлення порушеного права у спірних правовідносинах враховано, що відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Разом з тим, за змістом вимог вказаної норми суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., який сплачений відповідно до квитанції від 19.11.2018 № 0.0..1 (а. с. 2). Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише розміру відповідної суми грошового забезпечення.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк