Справа № 463/7509/18
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/7509/18
Провадження № 2-а/463/325/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі - Заставній С.Л.

за участю перекладача - Приймак І.С.

представника позивача Опаєць О.А.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця та особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення про продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений п. 11 ст. 289 КАС України.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, внаслідок чого, 23.06.2018 о 12 год. 05 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», 26.06.2018 Яворівським районним судом Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Також вищезазначений умисно не виконав рішення про заборону в'їзду в Україну, яка була винесена начальником Чопського прикордонного загону, внаслідок чого 01.06.2018 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203-1 КУпАП, 03.07.2018 Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про примусове видворення відповідача і затримання його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення із поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, 17.07.2018 відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області, 17.09.2018 вищевказаний громадянин перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства звернувся із заявою до УДМС України у Волинській області про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, проте 11.10.2018 йому відмовлено у наданні статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту. Враховуючи те, що термін утримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 23.12.2018, наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність інформації необхідної для ідентифікації особи з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства існує необхідність продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених у ньому мотивів.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що у нього відсутні документи, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі, однак просив його не видворяти.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 246, 289 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, внаслідок чого, 23.06.2018 о 12 год. 05 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», 26.06.2018 Яворівським районним судом Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Начальником Чопського прикордонного загону ухвалено рішення про заборону відповідачу в'їзду в Україну, однак останній умисно не виконав таке рішення, внаслідок чого 01.06.2018 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203-1 КУпАП,

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.07.2018 ухвалено примусово видворити відповідача і затримати його з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення із поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців .

17.07.2018 відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області, 17.09.2018 вищевказаний громадянин, перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, звернувся із заявою до УДМС України у Волинській області про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

11.10.2018 відповідачу відмовлено у наданні статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту та роз'яснено право оскаржити таке рішення у встновленому законом порядку. Таке рішення відповідачем не було оскаржено.

Враховуючи те, що термін утримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 23.12.2018, те, що він не має документа, який надає йому право на виїзд з України, Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до частини 4 статті 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи вищенаведене та встановлені обставини справи, зокрема те, що відповідач не співпрацює із позивачем для забезпечення його ідентифікації, наявності не виконаного рішення суду про видворення відповідача, суд вважає за необхідне, з метою надання можливості забезпечити примусове видворення відповідача та виконання судового рішення, адміністративний позов задовольнити та продовжити строк затримання громадянину Російської Федерації ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 289, 295, 297 КАС України, ст. ст. 4, 9, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

позов - задовольнити.

З метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України продовжити строк затримання громадянину Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Я. Мармаш