Справа № 347/633/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2939/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчича Миколи Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2018 року (суддя Гордій В.І., м. Косів),

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчича Миколи Васильовича про скасування постанови №150/1009/m6/2017 від 16.11.2017 про притягнення її до адміністративної відповідальності як протиправну.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2018 року позов задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до суду як пропущений з поважних причин. Визнано незаконною та скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчича Миколи Васильовича № 150/1009/m6/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн за ч. 4 ст. 96 КУпАП ОСОБА_1, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Із цим рішенням не погодилася Державна архітектурно-будівельна інспекція України та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що таке є необгрунтованим, безпідставним, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нову постанову - про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що позивач пропустила строк звернення до суду, а посилання її на отримання інформації щодо постанови про накладення на нього штрафних санкцій тільки у органі ДВС не відповідає дійсності. Зазначає, що проведення позапланової перевірки відбувалося у присутності позивача, встановлено недодержання державних стандартів, норм і правил при здійсненні добудови житлового будинку. Зазначає, що оскільки позивачу було відомо про час, дату та місце розгляду справи неявка не перешкоджає винесенню постанови. Позивачем у 2016-2017 роках внесено зміни до проектної документації, проте такі зміни не внесено у повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що головним інспектором будівельного нагляду Симчичем М.В. було винесено постанову № 150/1009/m6/2017, згідно якої ОСОБА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт проведено добудову до житлового будинку уч. Безулька-1 с.Яворів Косівського району та її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн (а.с. 8).

Не погодившись із таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані відповідачем документи не підтверджують правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 4 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 268 КУпПА передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами статті 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно матеріалів справи, а саме, копії виписки з рішення засідання виконкому Яворівської сільської ради від 24.11.2006 (а.с. 23), виконком Яворівської сільської ради вирішив дати дозвіл жительці АДРЕСА_1, ОСОБА_1 на перебудову житлового будинку. В зв'язку із чим нею було виготовлено в 2008 році всю необхідну архітектурно-будівельну документацію (а.с. 15-18).

Позивачем до управління ДАБІ в Івано-Франківській області було подано повідомлення за № ІФ 98 про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується його копією від 15.01.2016 (а.с. 12).

Колегія суддів зазначає, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 283 КУпАП, зокрема передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Тому, як вірно зазначено судом першої інстанції, під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесення оскаржуваної постанови позивач не була проінформована про існування справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем не доведено протилежне.

Крім того, згідно копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вона винесена без виконання вимог ст. 283 КУпАП, зокрема, у ній відсутня дата складання постанови, а також у резолютивній частині постанови відсутня частина статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, в порушення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не було ознайомлено позивача з правами, а також вона була позбавлена конституційного права на правову допомогу, права надати свої пояснення, заявляти клопотання, тобто вона не могла у повній мірі захистити свої права.

Докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду адміністративної справи відсутні.

А тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, також, звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 року в справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna Pronina against Ukraine, аpplication no. 63566/00).

Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

У справі «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02), рішення від 9 червня 2011 року Суд дійшов висновку, що в цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв'язку з ненаданням заявниці можливості організувати свій захист та отримати ефективну юридичну допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2018 року у справі № 347/633/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик