Справа № 640/18082/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 грудня 2018 року справа №640/18082/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Войтік Л.О.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.)
доЦентральної виборчої комісії (далі по тексту - відповідач, ЦВК)
провизнання протиправною та скасування постанови від 12 жовтня 2018 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 23 грудня 2018 року"
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 грудня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає що постанова ЦВК від 12 жовтня 2018 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 23 грудня 2018 року" порушує особисті, гарантовані Конституцією України, права та законні інтереси, мотивуючи позовні вимоги зокрема тим, що перші "вибори" не передбачені Конституцією України, а рішення про призначення виборів може прийняти лише Верховна Рада України; об'єднані територіальні громади не передбачені Конституцією України; жителі села, селища міста наділені правом обирати та бути обраними виключно до своєї сільської, селищної, міської ради; об'єднання громад без проведення місцевих референдумів нелегітимне, тому що згідно з приписами Європейської хартії місцевого самоврядування та Закону України "Про всеукраїнський та місцеві референдуми" питання про об'єднання в одну однойменних адміністративно-територіальних одиниць та питання про зміну базового рівня місцевого самоврядування вирішуються виключно місцевими референдумами; реалізація оскаржуваної постанови спричинить порушення виборчих та майнових прав членів територіальних громад, оскільки в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об'єднаною територіальною громадою завершуються повноваження сільських, селищних, міських рад.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року відкрито провадження по справі №826/18082/18 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав на безпідставність позовних вимог у зв'язку із тим, що оскаржувана постанова прийнята у межах та підставі, визначених законом, а саме: перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів призначаються ЦВК за зверненням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій; водночас призначення перших місцевих виборів є підставою для оголошення ЦВК виборчого процесу таких виборів. Крім того, відповідач наголосив на відсутності у позивача порушеного права в частині призначення перших місцевих виборах в інших об'єднаних територіальних громадах, ніж Мигіївській сільській об'єднаній територіальній громаді Первомайського району Миколаївської області.

В судовому засіданні 05 грудня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

У постанові від 12 жовтня 2018 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 23 грудня 2018 року" відповідно до частин восьмої, дев'ятої статті 7, пункту 1 частини тринадцятої статті 8 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад", частини сьомої статті 14, частин п'ятої - восьмої статті 15, пунктів 1, 11, 8 частини першої статті 24 Закону України "Про місцеві вибори", Порядку призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 12 лютого 2016 року №32 (із змінами), керуючись статтями 11 - 13, пунктами 1, 2, 13 статті 17, пунктами 1, 2, 9 статті 21 Закону України "Про Центральну виборчу комісію", ЦВК постановила:

"1. Призначити на неділю, 23 грудня 2018 року, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів за переліками згідно з додатками 1 - 22.

2. Оголосити з 03 листопада 2018 року початок виборчого процесу перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів, призначених пунктом 1 цієї постанови.".

Вказана постанова мотивована тим, що до ЦВК разом із супровідними листами надійшли звернення Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької та Чернігівської обласних державних адміністрацій з доданими до них документами щодо прийняття Комісією рішення про призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів у зв'язку з утворенням у зазначених областях об'єднаних територіальних громад.

Розглянувши вказані звернення, ЦВК встановила їх відповідність вимогам Конституції України та законів України, а також Порядку призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів, затвердженого постановою Комісії від 12 лютого 2016 року №32.

Стаття 69 Конституції України встановлює, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про місцеві вибори" місцеві вибори можуть бути черговими, позачерговими, повторними, проміжними, додатковими або першими.

Як встановлює частина сьома статті 14 Закону України "Про місцеві вибори" перші вибори депутатів, сільських, селищних, міських голів призначаються Центральною виборчою комісією у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною восьмою статті 15 Закону Центральна виборча комісія шляхом прийняття відповідного рішення оголошує про початок виборчого процесу перших виборів депутатів місцевої ради, сільського, селищного, міського голови. Офіційним оголошенням є прийняття рішення про початок виборчого процесу таких виборів. Рішення про оголошення початку виборчого процесу відповідного виду місцевих виборів оприлюднюється не пізніше наступного дня після дня його прийняття відповідно в загальнодержавних засобах масової інформації чи в інший визначений Комісією спосіб. Офіційне оголошення шляхом прийняття рішення про початок виборчого процесу здійснюється Центральною виборчою комісією не пізніш як за п'ять днів до дня початку виборчого процесу місцевих виборів.

Згідно з підпунктом 11 статті 24 Закону України "Про місцеві вибори" Центральна виборча комісія, крім повноважень, передбачених Законом України "Про Центральну виборчу комісію", призначає перші вибори депутатів, сільських, селищних, міських голів у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини восьмої статті 7 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів призначаються Центральною виборчою комісією за відповідними зверненнями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій щодо призначення перших місцевих виборів у порядку, визначеному законом.

Як визначено у пункті 3 Порядку призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів, затвердженого постановою Комісії від 12 лютого 2016 року №32 (далі по тексту - Порядок), звернення вноситься до Центральної виборчої комісії за встановленою нею формою (додаток 2).

Звернення повинно містити:

найменування територіальних громад, що увійшли до складу об'єднаної територіальної громади (із зазначенням району/міста обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення);

найменування місцевих рад територіальних громад, що увійшли до складу об'єднаної територіальної громади із зазначенням назв сіл, селищ, міст (адміністративно-територіальних одиниць) відповідних місцевих рад (із зазначенням району/міста обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення);

перелік рішень місцевих рад про добровільне об'єднання територіальних громад із зазначенням дат, номерів та назв відповідних рішень або перелік відповідних рішень, прийнятих на місцевих референдумах;

найменування сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади, що обиратиметься на перших виборах депутатів місцевої ради;

найменування посади сільського, селищного, міського голови, що обиратиметься на перших виборах сільського, селищного, міського голови;

відомості щодо належності територіальних громад, що увійшли до складу об'єднаної територіальної громади, до суміжних районів, до суміжних району (районів) та міста (міст) обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення, до суміжних міст обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення.

Звернення підписується головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою відповідної обласної державної адміністрації або особою, яка виконує його обов'язки, із зазначенням найменування посади, дати підписання та скріпленням підпису відповідною печаткою і вноситься до Центральної виборчої комісії на паперовому носії та в електронному вигляді у форматі MS Word на оптичному носії інформації (CD-R або DVD-R). У разі підписання відповідного звернення іншою посадовою особою, на яку покладається виконання обов'язків голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови відповідної обласної державної адміністрації, до звернення додається документ (оригінал або засвідчена копія), який підтверджує покладення відповідних обов'язків на зазначену особу./

Відповідно до пункту 5 Порядку до звернення щодо призначення перших місцевих виборів додається оригінал (додаються оригінали) або засвідчена копія (засвідчені копії) постанови (постанов) Ради міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядження (розпоряджень) голови обласної державної адміністрації, якими затверджено висновок (висновки) щодо відповідності проекту рішення (проектів рішень) про добровільне об'єднання територіальних громад Конституції та законам України, разом із відповідним висновком (відповідними висновками).

За правилами пункту 6 Порядку у разі прийняття рішення про призначення перших місцевих виборів цим самим рішенням Центральна виборча комісія оголошує про початок виборчого процесу таких виборів. Рішення Центральної виборчої комісії про призначення та оголошення виборчого процесу перших місцевих виборів не пізніше наступного дня після дня його прийняття оприлюднюється відповідно в загальнодержавних засобах масової інформації чи в інший визначений Комісією спосіб.

Відповідно до пункту 7 Порядку Центральна виборча комісія встановлює відсутність правових підстав для призначення перших місцевих виборів та у зв'язку із цим приймає рішення про повернення звернення разом з усіма документами Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації у разі:

невідповідності звернення вимогам Конституції України, законів України та цього Порядку;

неподання разом із зверненням щодо призначення перших місцевих виборів оригіналу (оригіналів) або засвідченої копії (засвідчених копій) постанови (постанов) Ради міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядження (розпоряджень) голови обласної державної адміністрації, якими затверджено висновок (висновки) щодо відповідності проекту рішення (проектів рішень) про добровільне об'єднання територіальних громад Конституції та законам України, разом із відповідним висновком (відповідними висновками);

надходження до Центральної виборчої комісії судового рішення, що набрало законної сили, яким визнано протиправним рішення сільської, селищної, міської ради територіальної громади, що увійшла до складу об'єднаної територіальної громади, про добровільне об'єднання у територіальну громаду або рішення відповідної ради про скасування рішення про добровільне об'єднання в територіальну громаду;

призначення та/або оголошення про початок виборчого процесу чергових, позачергових, повторних чи проміжних виборів депутатів сільської, селищної, міської ради територіальної громади, що увійшла до складу об'єднаної територіальної громади, або чергових, позачергових чи повторних виборів відповідного сільського, селищного, міського голови, або будь-яких місцевих виборів, що організовуються та проводяться хоча б на одній із виборчих дільниць, на якій організовуватимуться та проводитимуться перші місцеві вибори.

Наведені законодавчі норми вказують, що ЦВК наділена повноваженнями призначати перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів за відповідними зверненнями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій щодо призначення перших місцевих виборів; при цьому Порядок визначає вичерпні випадки щодо відсутності правових підстав для призначення перших місцевих виборів та прийняття ЦВК рішення про повернення звернення разом з усіма документами Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у справі відсутні докази, які б свідчили про відсутність у межах спірних правовідносин правових підстав для призначення перших місцевих виборів та прийняття ЦВК рішення про повернення звернення разом з усіма документами Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації.

У свою чергу позивач не наводить у позові будь-яких випадків для повернення звернення разом з усіма документами Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації відповідно до пункту 7 Порядку.

Таким чином, на думку суду, оскаржувана постанова про призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів прийнята ЦВК на підставі та у межах повноважень, визначених законом.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що рішення про призначення виборів може прийняти лише Верховна Рада України, оскільки зазначене спростовується змістом наведених вище норм Законів України "Про місцеві вибори" та "Про добровільне об'єднання територіальних громад". Крім того, суд звертає увагу, що згідно зі статтею Конституції України до повноважень Верховної Ради України віднесено прийняття рішення про призначення чергових та позачергових виборів до органів місцевого самоврядування.

У свою чергу Конституція України безпосередньо не визначає різновидів виборів та не встановлює, що вибору можуть бути виключно черговими та позачерговими, а вказане питання врегульовано Законом України "Про місцеві вибори".

Аналізуючи доводи позивача про створення об'єднаних територіальних громад всупереч Конституції України, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 140 Конституції України встановлює, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Конституційний Суд України у рішенні від 18 червня 2002 року у справі №1-16/2002 №12-рп/2002 за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 140 Конституції України(справа про об'єднання територіальних громад)постановив, що положення частини першої статті 140 Конституції України в аспекті порушених у конституційному поданні питань необхідно розуміти так, що ці положення дають визначення: місцевого самоврядування як права територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України; територіальної громади як жителів села, селища, міста чи добровільного об'єднання жителів кількох сіл у сільську громаду.

Зазначені положення не встановлюють порядку об'єднання або роз'єднання самих територіальних громад.

Питання організації місцевого самоврядування, які не врегульовані Конституцією України, у тому числі умови та порядок об'єднання або роз'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, мають визначатися законом.

Так, відповідно до статті 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає право територіальних громад в порядку, встановленому законом, об'єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову; встановлює, що територіальні громади села, селища, міста, що добровільно об'єдналися в одну територіальну громаду, можуть вийти із складу об'єднаної територіальної громади в порядку, визначеному законом.

Стаття 15 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що органи місцевого самоврядування з метою більш ефективного здійснення своїх повноважень, захисту прав та інтересів територіальних громад можуть об'єднуватися в асоціації органів місцевого самоврядування та їх добровільні об'єднання, які підлягають реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Органи місцевого самоврядування та їх асоціації можуть входити до відповідних міжнародних асоціацій, інших добровільних об'єднань органів місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у процесі добровільного об'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об'єднаних територіальних громад регулює Закон України "Про добровільне об'єднання територіальних громад".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" суб'єктами добровільного об'єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст.

Згідно з частинами першою та третьою статті 8 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" об'єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об'єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об'єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону. Об'єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою.

Відповідно до частини першої статті 81 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" добровільно приєднатися до об'єднаної територіальної громади, визнаної спроможною відповідно до частини четвертої статті 9 цього Закону, має право суміжна сільська, селищна територіальна громада, яка відповідно до перспективного плану формування територій громад Автономної Республіки Крим, області належить до цієї об'єднаної територіальної громади.

Таким чином, право територіальних громад на об'єднання прямо передбачено законом та узгоджується із положеннями Конституції України.

Доводи позивача про необхідність проведення місцевого референдуму щодо зміни територіальних кордонів органів місцевого самоврядування та зміну базового рівня місцевого самоврядування із посиланням на Європейську хартію місцевого самоврядування та Закон України "Про всеукраїнський та місцеві референдуми" відхиляються судом як безпідставні, оскільки: 1) вказані нормативно-правові акти не встановлюють вимоги для проведення місцевого референдуму для вирішення питання про об'єднання територіальних громад; 2) згідно з частиною п'ятою статті 7 Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" у разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об'єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об'єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об'єднання територіальних громад, тобто закон передбачає можливість проведення місцевого референдуму як альтернативного, а не основного, варіанта прийняття рішення про об'єднання територіальних громад.

Крім того, суд зауважує, що правомірність створення об'єднаних територіальних громад не є предметом даного спору.

Суд також не погоджується із твердженням позивача про порушення його права на місцеві вибори, зокрема права обирати та бути обраними, виходячи з того, що право вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування гарантується Конституцією України, у свою чергу оскаржувана постанова не містить положень, які б позбавляли ОСОБА_3 таких прав.

Твердження позивача про порушення виборчих та майнових прав членів територіальних громад внаслідок реалізація оскаржуваної постанови також не приймаються судом до уваги, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували, що територіальні громади, які входять до складу об'єднаних територіальних громад, вказаних у додатках до оскаржуваної постанови, уповноважили ОСОБА_3 звернутися до суду; разом із тим, відповідна територіальна громада, якщо вважатиме свої права та інтереси порушеними, має право самостійно звернутись до суду.

Суд також вважає, що у межах спірних правовідносин у позивача відсутнє порушене право, як необхідна умова для задоволення позову.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Під порушенням прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти негативні наслідки, які були спричинені рішенням органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Обґрунтовуючи своє право на звернення до суду ОСОБА_3 зазначає, що вона зареєстрована та мешкає у селі Софіївка Первомайського району Миколаївської області, де ЦВК збирається проводити перші вибори до Мигіївської сільської об'єднаної територіальної громади.

Проте, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає у селі Софіївка Первомайського району Миколаївської області чи будь-якому іншому населеному пункті, що входить до складу об'єднаної територіальної громади згідно з додатками 1-22 до оскаржуваної постанови.

Навіть якщо допустити, що позивач зареєстрована та мешкає у селі Софіївка Первомайського району Миколаївської області, то оскаржувана постанова не стосується її прав в частині призначення ЦВК перших місцевих виборів в об'єднаних територіальних громадах, інших ніж Мигіївській сільській об'єднаній територіальній громаді, до якої увійшла Софіївська сільська рада.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач не довів, що внаслідок прийняття оскаржуваної постанови порушено чи обмежено його права та інтереси.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови ЦВК від 12 жовтня 2018 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 23 грудня 2018 року" нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем доведена правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Центральна виборча комісія (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1; ідентифікаційний код 21661450).

Дата складення повного рішення суду - 17 грудня 2018 року.

Суддя В.А. Кузьменко