Справа № 236/3677/18
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/3677/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді- Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Снігирьової О.Ю.,

позивача- ОСОБА_2,

представника позивача- ОСОБА_4,

відповідача - Агеєнка Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лиман справу за позовом ОСОБА_2 до ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнко Євгена Геннадійовича про скасування постанови про притягнення до аміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнко Євгена Геннадійовича про скасування постанови серії ДП18 № 061908 від 12 жовтня 2018 року про притягнення до аміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив скасувати постанову, ухвалену ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнко Є.Г., серії ДП18 № 061908 від 12 жовтня 2018 року про притягнення його до аміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 12 жовтня 2018 року на перехресті автодоріг Зарічне-Дробишеве ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнком Є.Г. був зупинений ОСОБА_2, який керував трактором, та звинуватив ОСОБА_2 у тому, що останній не мав при собі реєстраційного документу на вказаний транспортний засіб. В зв"язку з чим Агеєнком Є.Г. була ухвалена постанова серії ДП18 № 061908 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Представник позивача вважає, що інспектор не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адміністративному стягненню. Були порушені права позивача на захист, справу було розглянуто на місці, у зв'язку із чим він не зміг дати обґрунтовані пояснення та представити докази його невинності. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. ст. 245, 276, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, не було враховано ступінь провини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, не була представлена посадова особа, яка розглядає справу. Крім того, постанова взагалі була ухвалена інспектором у автомобілі патрульної поліції без присутності порушника, позивачу було вручено копію постанови, яку взагалі не можливо прочитати. Вважає дії відповідача по винесенню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, постанову такою, що підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Відповідач Агеєнко Є.Г. в судовому зсіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав та суду показав, шо 12 жовтня 2018 року на перехресті автодоріг Зарічне-Дробишеве було зупинено транспортний засіб ОСОБА_2. При перевірці документів було виявлено, що в нього відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб, а мається лише його копія. Він попередив ОСОБА_2, що на даний момент відносно нього буде розглянута справа та ухвалена постанова. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за участю порушника ОСОБА_2, який вину визнав та підтвердив, що не має оригіналу реєстраційного документу на транспортний засіб, що оригінал вказаного документу знаходиться у його работодавця, який зараз його привезе. Відносно ОСОБА_2 було складено постанову серії ДП18 № 061908 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред"явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб. Після того, як справу було розглянуто та ухвалено постанову, приїхав роботодавець ОСОБА_2 - ОСОБА_3, привіз документи та намагався усіма шляхами уникнути адміністративної відповідальності. Транспортний засіб не був поставлений на штрафний майданчик, а за наявністю документів переданий власнику. Вважає, що постанова є законною та обгрунтованою, а позов ОСОБА_2 є способом уникнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення. Просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши пояснення позивача та його представника, обставини справи та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 ррозділу 1 Інструкції).

Згідно пункту 4 розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із дослідженої в судовому засіданні постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 061908 від 12 жовтня 2018 року вбачається, що 12.10.2018 року о 13 годині 10 хвилин на перехресті автодоріг Зарічне - Дробишеве в м. Лиман Донецької області водій ОСОБА_2 керував трактором МТЗ, державний номерний знак 177-25ТК, без реєстраційних документів на транспортний засіб, яким керував, чим порушив п. 2.1 "б" Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП (а.с. 19).

Пунктом 2.1 "б" Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

У відповідності до ч. 1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачу слід довести протиправність дій, вчинення правопорушення, зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КпАП України, що на думку відповідача, який здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у порушені правил в частині керування водієм транспортним засобом без реєстраційного документу на транспортний засіб.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відповідачем не надано будь-яких доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема про те, що ОСОБА_2 не мав реєстраційного документу на транспортний засіб. Представник позивача ствердив, що позивач ПДР не порушував, оскільки мав при собі належним чином засвідчену копію реєстраційного документу на транспортний засіб, крім того, відразу після складання постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності представник позивача, який є работодавцем ОСОБА_2, надав для перевірки працівнику поліції оригінал вказаного реєстраційного документу на транспортний засіб. Вказані обставини в судовому засіданні відповідачем спростовані не були. З пояснень відповідача, транспортний засіб не був поставлений на штрафний майданчик, а за наявністю документів переданий власнику. Оскільки будь-яких інших доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, і які б дозволили вказати на достовірність порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України суду не представлено, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання представника позивача з приводу конкретних обставин дій позивача на дорозі не спростовані і відповідають дійсності.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Положенням статті 258 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що наданий позивачем екземпляр постанови, який йому вручено працівником поліції, складений таким чином, що унеможливлює навіть дослідження судом ПІБ посадової особи, яка винесла вказану постанову (а.с.19).

Частиною 3 ст. 286 КАС України, що узгоджується з нормами статті 293 КУпАП, передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень дій чи бездіядльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд; 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення, в межах передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись статтями 9, 77, 194, 241-246, 250, 255, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнко Євгена Геннадійовича про скасування постанови про притягнення до аміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 061908 від 12.10.2018, винесену поліцейським ДО ПСП Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУНП в Донецькій області Агеєнко Євгеном Геннадійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 286 КАСУ подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 20 грудня 2018 року.

Суддя -