Справа № 807/1941/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2018 року

Київ

справа №807/1941/17

адміністративне провадження №К/9901/53101/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Кравчука В.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 березня 2018 року (головуючий суддя - Шешеня О.М.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року (головуючий суддя - Бруновська Н.В., судді: Кузьмич С.М., Шавель Р.М.)

у адміністративній справі № 807/1941/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Тимчук Тетяна Олегівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив

визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №12435102 від 25 листопада 2015 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 9 грудня 2015 року на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 березня 2018 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, закрито провадження у справі у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати з правилами адміністративного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини пов'язані з реєстрацією майнових прав, оспорювання правовстановлюючого документа - свідоцтва про права власності на земельну ділянку, що є спором про право цивільне, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Суди зазначили, що предметом спору в даній справі є рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 12435102 від 25 листопада 2015 року та свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 9 грудня 2015 року на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що державний реєстратор не вирішує питання щодо права власності на земельну ділянку, а лише в передбачений законом спосіб здійснює від імені держави легалізацію набутого права шляхом внесення відомостей про нього (речове право) і про об'єкт до Державного реєстру речових прав. Третьою особою, що заявляла клопотання про закриття провадження у справі з підстав підсудності цього спору загальним судам, не доведено наявність такого цивільного спору щодо прав на земельну ділянку в загальному суді. Скаржник стверджує, що такого спору не існує. Відтак, висновок суду, що цей спір із оскарження дій та рішень державного реєстратора речових прав належить розглядати у порядку цивільного судочинства, є помилковим. У цьому спорі заявлено вимоги лише щодо скасування рішень державного реєстратора, його запису в Державному реєстрі речових прав та визнання недійсним свідоцтва про право власностіё виданого на підставі таких рішень державного реєстратора. Вважає, що свавільне закриття судом провадження щодо всіх вимог у цій справі є прямим порушенням вимоги щодо забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що у даній справі учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України.

Керуючись статтями 346, 347 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Справу № 807/1941/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Тимчук Тетяна Олегівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

В.М. Кравчук

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду