Справа № 826/13284/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Славутський комбінат «Будфарфор» (надалі за текстом - «ПАТ «Будфарфор») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати мита за товари, що ввозяться на територію України на 61 852 грн. 19 коп.; податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2017 р., яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України на 20 370 грн. 52 коп.

На обґрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що висновки акту перевірки про заниження ввізного мита та податкових зобов'язань з податку на додану вартість грунтуються на результатах експертизи одного відібраного зразка товару. На думку останнього у контролюючого органу не було підстав для висновку про те, що товар, який імпортувався раніше є ідентичним товару відібраному для експертного дослідження. ПАТ «Будфарфор» також посилалось на те, що під час процедури митного оформлення товару митні органи погоджувались із заявленим кодом УКТЗЕД, а отже у Офісу великих платників податків ДФС були відсутні підстави для сумнівів щодо коду товарної номенклатури та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Зокрема, скаржник посилається на те, що фізико-хімічні властивості товару, який поставлявся раніше не досліджувались, а листом виробника підтверджено, що він виготовлений не із фарфору, а із санфаянсу.

Апелянт стверджує, що суд попередньої інстанції надав невірну оцінку доказам, дійшов помилкового висновку щодо країни походження товару та не взяв до уваги лист продавця, висновок уповноваженого митного органу республіки Польща, рахунки-фактури та пакувальні листи, які свідчать, що відправником товари декларувались за кодом 6910 90 00 00, як виготовлені з фаянсу.

У відзиві на апеляційну скаргу Офіс великих платників податків ДФС наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 14.08.2017 р. по 28.08.2017 р. посадовцями Офісу великих платників ДФС проведено документальну невиїзну перевірку ПАТ «Будфарфор» з питань правильності класифікації згідно із УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями № 400040000/2016/004311 від 23.09.2016 р.; № 400040000/2016/004959 від 27.10.2016 р.; № 400040000/2016/004993 від 28.10.2016 р.; № 400040000/2016/005299 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005297 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005436 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005440 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005599 від 28.11.2016 р.; №400040000/2016/005749 від 05.12.2016 р.; № 400040000/2016/005951 від 12.12.2016 р.; № 400040000/2016/006115 від 19.12.2016 р.; № 400040000/2016/006207 від 23.12.2016 р.; № 400040000/2017/000385 від 03.02.2017 р.; № 400040000/2017/000558 від 14.02.2017 р.; № 400040000/2017/000591 від 16.02.2017 р.; № 400040000/2017/000655 від 20.02.2017 р.; № 400040000/2017/000779 від 28.02.2017 р.; № UA400020/2017/000902 від 06.03.2017 р.; № UA400020/2017/000899 від 06.03.2017 р.

Результати перевірки оформлено актом № y24/17/28-10-14-09/ від 06.09.2017 р.

Згідно цьому акту позивачем, внаслідок невірної класифікації товарів, порушено вимоги Закону України «Про митний тариф України», ст. 257 Митного кодексу України (надалі за текстом - «МК України»), ст.ст. 187, 190 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»), що призвело до заниження ставки мита на 49 481 грн. 74 коп. та податкових зобов'язань з податку на додану вартість на 9 896 грн. 38 коп.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

На підставі митних декларацій № 400040000/2016/004311 від 23.09.2016 р.; № 400040000/2016/004959 від 27.10.2016 р.; № 400040000/2016/004993 від 28.10.2016 р.; № 400040000/2016/005299 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005297 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005436 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005440 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005599 від 28.11.2016 р.; №400040000/2016/005749 від 05.12.2016 р.; № 400040000/2016/005951 від 12.12.2016 р.; № 400040000/2016/006115 від 19.12.2016 р.; № 400040000/2016/006207 від 23.12.2016 р.; № 400040000/2017/000385 від 03.02.2017 р.; № 400040000/2017/000558 від 14.02.2017 р.; № 400040000/2017/000591 від 16.02.2017 р.; № 400040000/2017/000655 від 20.02.2017 р.; № 400040000/2017/000779 від 28.02.2017 р.; № UA400020/2017/000902 від 06.03.2017 р.; № UA400020/2017/000899 від 06.03.2017 р. ПАТ «Будфарфор» здійснило митне оформлення товару «Сантехнічні вироби з фаянсу: арт. L33120000 - підвісний унітаз MODO Rimfree…» за кодом УКТ ЗЕД 6910 90 00 00, як виготовленого з фаянсу (ставка ввізного мита - 5%, для країн Євросоюзу - 0%).

Разом з тим, згідно висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС № 145 від 27.03.2017 р., експертним дослідженням відібраного на експертизу зразка встановлено, що поіменований згідно з маркувальною етикеткою виріб «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: MODO підвісний унітаз Rimfree, арт. L33120000» має величину водопоглинання менше 1 % (становить 0,6%). Відповідно до ДСТУ Б В.2.5-59:2011 водопоглинання санітарних керамічних виробів повинно бути не більше: фарфорових - 1%, напівфарфорових - 5%, фаянсових - 12%.

Таким чином, заявлений позивачем до митного оформлення товар як «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: MODO підвісний унітаз Rimfree, арт. L33120000» за кодом УКТ ЗЕД 6910 90 00 00 повинен класифікуватися за кодом УКТЗЕД 6910 10 00 00, як виготовлений з фарфору.

03 квітня 2017 р. Хмельницькою митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару, яким зазначено, що товари: «Санітарно-технічні вироби з фарфору: арт. L33120000 - підвісний унітаз MODO Rimfree…» повинні класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД 6910 10 00 00.

Водночас ставка ввізного мита для країни Євросоюзу становила: у 2016 р. - 7,5 %; у 2017 р. - 5 %.

Із наведеного відповідач дійшов висновку про заниження ПАТ «Будфарфор» ввізного мита та податкових зобов'язань з ПДВ.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Офісом великих платників ДФС прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати мита за товари, що ввозяться на територію України на 61 852 грн. 19 коп., у тому числі 49 481 грн. 74 коп. за основним платежем та 12 370 грн. 70 коп. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2017 р., яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України на 20 370 грн. 52 коп., у тому числі 9 896 грн. 38 коп. за основним платежем та 2 474 грн. 14 коп. за штрафними санкціями.

Згідно частини 1 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

За змістом частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення зокрема, вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 266 МК України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом та у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України установлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України на контролюючий орган покладено обов'язок самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 276 МК України платником мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до частини 2 статті 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно Розділу XII додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 р. № 584-VII класифікація раковин, умивальників, консолей раковин, ванн, біде, унітазів, зливних бачків, пісуарів та аналогічних санітарно-технічних виробів, з кераміки має здійснюватись: виготовлених з фарфору - товарній підкатегорії 6910 10 00 00; інших - у товарній підкатегорії 6910 90 00 00.

28 вересня 2014 р. набув чинності Закон України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16 вересня 2014 р. № 1678-VII.

Відповідно до частини 1 статті 29 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (надалі за текстом - «Угода») кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Згідно Додатку І-А «Тарифний графік України» до Угоди базова ставка увізного мита на раковини, умивальники, консолі раковин, ванни, біде, унітази, зливні бачки, пісуари та аналогічні санітарно-технічні вироби, з кераміки: на товари виготовлені з фарфору становить 10 % та протягом перехідного періоду у 3 роки має бути скасована; на інші товари базова ставка установлена у розмірі 5 % без перехідного періоду.

Тобто, скасування/зниження увізних мит відбувається рівними частинами впродовж встановленого періоду.

Так, ставка мита на санітарно-технічні вироби з фарфору становить: у 2015 р. - 10 % (базова ставка); у 2016 р. - 7,5 %; у 2017 р. 5 %, у 2018 р. - 2,5 %; у 2019 р. - 0%.

Перехідний період « 0» - означає, що з моменту застосування положень щодо вільної торгівлі (тобто з 1 січня 2016 року) ставку увізного мита на санітарно-технічні вироби з фаянсу встановлено на рівні 0 %.

Національний стандарт України ДСТУ Б В.2.5-59:2011 «Вироби санітарні керамічні» затверджено та надано чинності наказами Мінрегіонбуду України № 421 від 30.12.2011 р. та № 300 від 12.06.2012 р.

Згідно підпункту 4.2.2 пункту 4.2 Розділу 4 названого Національного стандарту водопоглинання виробів повинно бути не більше: фарфорових - 1%, напівфарфорових - 5 %, фаянсових - 12 %.

З огляду на наведені правові норми та враховуючи, що за результатами експертного дослідження та проведеної перевірки встановлення факти не правильної класифікації товарів, що призвело до заниження ставки ввізного мита та податкових зобов'язань з ПДВ, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на те, що експертом було досліджено лише один зразок товару і у контролюючого органу не було підстав для застосування висновків експертизи на товари, які імпортувались раніше, обгрунтовано не взято судом до уваги.

Із матеріали справи вбачається та не заперечується сторонами, що усі товари, як той що був відібраний на експертизу, так і ті що ввозились ПАТ «Будфарфор» за вантажними митними деклараціями № 400040000/2016/004311 від 23.09.2016 р.; № 400040000/2016/004959 від 27.10.2016 р.; № 400040000/2016/004993 від 28.10.2016 р.; № 400040000/2016/005299 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005297 від 15.11.2016 р.; № 400040000/2016/005436 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005440 від 21.11.2016 р.; № 400040000/2016/005599 від 28.11.2016 р.; №400040000/2016/005749 від 05.12.2016 р.; № 400040000/2016/005951 від 12.12.2016 р.; № 400040000/2016/006115 від 19.12.2016 р.; № 400040000/2016/006207 від 23.12.2016 р.; № 400040000/2017/000385 від 03.02.2017 р.; № 400040000/2017/000558 від 14.02.2017 р.; № 400040000/2017/000591 від 16.02.2017 р.; № 400040000/2017/000655 від 20.02.2017 р.; № 400040000/2017/000779 від 28.02.2017 р.; № UA400020/2017/000902 від 06.03.2017 р.; № UA400020/2017/000899 від 06.03.2017 р., виготовлені одним виробником та мають однаковий арт. L33120000 - MODO.

За таких обставин, а також враховуючи, що виробництво санітарних керамічних виробів здійснюється за системою поточного виробництва, колегія суддів не знаходить підстав для іншого висновку ніж той, до якого дійшов окружний адміністративний суд.

Помилковим є посилання позивача на те, що оскільки під час процедури митного оформлення товару митні органи погоджувались із заявленим кодом УКТЗЕД, у Офісу великих платників податків ДФС були відсутні підстави для сумнівів щодо коду товарної номенклатури.

У статті 4 МК України надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «митний контроль» - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частиною 4 статті 69 МК України передбачено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно пункту 37.3 статті 37 ПК України підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Таким чином, МК України прямо передбачено право контролюючому органу здійснювати митний контроль щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, стосовно яких проведено митне оформлення.

При цьому, нормами статті 37 ПК України не передбачено такої підстави для припинення податкового обов'язку, як завершення процедури митного оформлення товару чи випуск його у вільний обіг.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що при вивезенні товару він декларувався продавцем за кодом 6910 90 00 00, як виготовлений з фаянсу є помилковим.

Відповідно до частини 1 статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно до Указу Президента України від 17 травня 2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» з метою забезпечення належного рівня участі України в міжнародних торговельно-економічних відносинах та наближення нормативно-правової бази України до системи загальновизнаних норм міжнародного права Україна приєдналась до вказаної системи.

За змістом статті 3 згаданої Конвенції кожна із Сторін взяла на себе зобов'язання, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходитись у відповідності з гармонізованою системою з моменту набрання сили Конвенцією для цієї сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких змін та доповнень; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій та не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятого в Гармонізованій системі. Кожна із Сторін також опублікує свої статистичні дані по імпорту і експорту товарів відповідно до шестизначного коду Гармонізованої системи.

Разом з тим, наведене не забороняє контролюючому органу самостійно класифікувати товари у разі виявлення порушення правил їх класифікації, як це передбачено 69 МК України.

Код товару, встановлений експортером, може не співпадати з кодом за яким товар підлягає класифікації відповідно до УКТ ЗЕД з різних причин, зокрема внаслідок помилки або, враховуючи право України на деталізацію коду товару на національному рівні.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 р. за № 1085/21397 (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 3 Розділу І названого Порядку визначено, що класифікація товару - це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

За змістом пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Порядку якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу.

При цьому, згідно пункту 3 Розділу Порядку рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 11 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна