Справа № 0540/6430/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року справа №0540/6430/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року (повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року у м. Слов`янську) у справі № 0540/6430/18-а (суддя в І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі Департамент соціального захисту).

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні та виплаті вказаної допомоги з посиланням на п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги через те, що позивач не працевлаштувався після первинного призначення допомоги у 2015 році. Однак, у період з 05.05.2015 по 18.10.2016 ОСОБА_1 проходив військову службу, а отже вважається працевлаштованим у цей період, в подальшому з 29.08.2017 по 21.02.2018 працював в ТОВ ТБ Азовмашпром, з 26.02.2018 по теперішній час працює в ПАТ Каучук. Відтак, просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 07.02.2018;

- зобов`язати призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 07.02.2018.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує, що у зв`язку з припиненням попередньої виплати щомісячної адресної допомоги на підставі вимог п.7 постанови КМУ №505 від 01.10.2014 «Про затвердження порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб», тобто як працездатній але непрацюючій особі, ОСОБА_1 не має права на призначення такої допомоги повторно, зазначеним обставинам на переконання апелянта судом не надано оцінки.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, про що свідчить довідка від 21.07.2017 №/.

31 березня 2015 року рішенням Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради призначено щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 з 31.03.2015 по 30.05.2015 у розмірі 2210,00 грн., з 31.05.2015 по 30.07.2017 у розмірі 1989,00 грн., з 31.07.2015 по 29.09.2015 у розмірі 1768,00 грн. До складу сім`ї входить ОСОБА_1 (працездатний, не працює), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дитина до 18 років).

Виплата допомоги ОСОБА_1 , як працездатній непрацюючій особі припинена 30 вересня 2015 року відповідно до вимог п.7 постанови КМУ №505 від 01.10.2014.

У період з 05.05.2015 по 18.10.2016 проходив військову службу у військовій частині п/п НОМЕР_1 , про що свідчать записи у військовому квитку НОМЕР_2 .

Згідно відомостей трудової книжки, ОСОБА_3 у період з 29.08.2017 по 21.02.2018 працював на ТОВ ТБ «Азовмашпром» на посаді фрезерувальника, у період з 26.02.2018 по теперішній час - в ПАТ «Каучук» на посаді слюсаря-інструментальника.

7 лютого 2018 року позивач повторно звернувся до Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як працюючий.

06 березня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради складено повідомлення про відмову у надані допомоги переміщених особам на проживання. Зазначено, що відповідно до п.7 постанови КМУ №505 від 01.10.2014, якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, розмір на наступні два місяці зменшується на 50%, а на наступний період припиняється.

Листом від 20 червня 2018 року №04.1414/1205 відповідачем повідомлено, що ОСОБА_3 втратив право на отримання щомісячної адресної допомоги, оскільки у 2015 році її вже було призначено як працездатній непрацюючій особі зі зменшенням на 50%, права на зазначену допомогу при зверненні із заявою від 07.02.2018 позивач не має.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з абзацом першого, другого пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. У разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та, як і раніше, має статус внутрішньо переміщеної особи, права на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради 07.02.2018, тобто в період коли був працевлаштований на посаді фрезерувальника в ТОВ ТБ «Азовмашпром», отже відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, передбаченої Порядком № 505.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №333/3750/17, від 11 липня 2018 року у справі № 227/2259/17.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок місцевого суду, що подана позивачем заява стосується не призначення спірної допомоги на наступний шестимісячний період, а призначення її вперше, а тому до нього не можуть бути застосовані передбачені Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014 №505 обмеження щодо її призначення на наступний шестимісячний період.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно вийшов за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту та визнав протиправним та скасував рішення повідомлення про відмову у надані допомоги переміщеним особам на проживання, зобов`язав відповідача призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 07.02.2018, чим обрав ефективний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у справі № 0540/6430/18-а залишити без змін.

Повне судове рішення 18 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

Г.М. Міронова