Справа № 2340/4870/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2018 року справа № 2340/4870/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 ОСОБА_1 (84601, АДРЕСА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307), в якому просить:

-визнати дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради в частині невизнання статусу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 08 серпня 2015 року, яка була видана Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради та зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 противоправними;

-зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради відновити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус внутрішньо переміщеної особи шляхом відновлення та видачі довідок внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з дня їх скасування, тобто з 01.06.2016 року;

-зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради призначити виплату допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.06.2016 року.

Перевіривши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Приписами ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2018 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1762 грн.

Частиною 3 статті 6 "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд враховує, що позивач, не є суб'єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, за пред'явлення вказаної позовної заяви з трьома вимогами немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2114 грн. 40 коп. (704,8х3=2114,4).

Статтею 9 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Натомість позивач надав суду квитанцію № 235810240 від 12.10.2018 на суму 704,8грн.

Проте суд наголошує, що у відповідності до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі № 2340/3919/18, яка набрала законної сили 25.10.2018 - ОСОБА_1, повернено позовну заяву.

Згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (ідентифікатор в Казначействі № 54569595), квитанція від 12.10.2018 закріплено за справою № 2340/3919/18.

Таким чином, надана позивачем квитанція в даному випадку не може слугувати доказом сплати судового збору, оскільки грошові кошти в разі надходження клопотання про повернення судового збору у справі № 2340/3919/18 (згідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3676-VI "Про судовий збір"), будуть поверненні позивачу.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2114,4грн.

Також, згідно, ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно адміністративного позову, позивач просить визнати протиправними дії щодо скасування статусу внутрішньо переміщеної особи та призначити виплату допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання з 01.06.2016, однак жодного доказу звернення протягом 2016-2018 років до відповідача позивачем не надано.

Таким чином, позивачу необхідно подати такі докази.

ОСОБА_1 подаючи позовну заяву, пропустила строк звернення до адміністративного суду, передбачений статтею 122 КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позову вбачається, що згідно листа від 25.07.2016 за № 2411/28-2/05 позивачу скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка 25.07.2016 була направлена позивачу, оскільки наявний вихідний номер, за адресою місця проживання - 18030, м. Черкаси, вулю Добровольського, 52, кв. 14.

Тобто, суддя наголошує на тому, що позивач в серпні 2016 року мав можливість дізнатися інформацію щодо порушення її прав та інтересів, проте, позов подано до суду лише в IV кварталі 2018 року, пропуск строку становить близько двох років.

Приписами ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не вказав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого останній має усунути недоліки позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П.Г. Паламар