Справа № 127/26466/18
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/455/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2018 року директором ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт проведеної перевірки від 09.10.2018 року №216-ПП, протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №84 про визнання позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки частина 8 статті 96 КУпАП в редакції на момент винесення постанови визначає експлуатацію обєктів не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність обєкта до експлуатації, вчинені щодо обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта. Так, частина 8 статті 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції Закону №5496-VI від 20.11.2012 року визначає, що експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

19.01.2012 року згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4220-VI Закон №208/94-ВР статтю 96 КУпАП викладено у новій редакції. Саме згідно вказаної редакції була встановлена відповідальність за експлуатацію закінчених будівництвом обєктів не прийнятих в експлуатацію.

Отже, до 2011 року закон не забороняв експлуатацію закінчених будівництвом обєктів і відповідальність за це. В той час, як будівництво будинку у м. Вінниці по вул. Блюхера, 41, позивачем було проведено ще в 2010 році і позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво за ст.97 КУпАП.

В силу ст.58 Конституції України, яка регламентує принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, обовязок направлення повідомлення про початок виконання зазначених робіт у випадках, коли направлення такого повідомлення є обовязковим, можуть стосуватися лише тих субєктів, які проводили такі будівельні роботи після набрання чинності цим законом.

Проте, дані обставини не були враховані відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і, на думку позивача, її було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

А відтак, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.1-4).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позов (а.с.28-30).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно наказу ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 08.10.2018 року №243 на підставі звернення ОСОБА_5 від 29.08.2018 року №Н-01-90781 (а.с.31), 09.10.2018 року було проведено позапланову перевірку на обєкті житловий будинок по вул. Чумацька, 41-а у м. Вінниці (субєкт містобудування ОСОБА_3П.), предметом якої було перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготочих та будівельних робіт.

В результаті проведеної перевірки було складено акт за результатами проведення (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №216-ПП від 09.10.2018 року, зі змісту якого вбачається, що позивач станом на 09.10.2018 року експлуатує самочинно побудований житловий будинок по вул. Чумацька-41А у м. Вінниці не прийнятий в експлуатацію закінчених будівництвом обєкта (а.с.32-37). При складанні вказаного акта позивач була присутня та останньою було отримано примірник вказаного акта 09.10.2018 року, про що свідчить підпис позивача.

А тому, зважаючи на вищевикладені обставини 09.10.2018 року головним спеціалістом відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_3 було складено відносно останньої протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого за результатами позапланової перевірки, проведеної на обєкті житловий будинок по вул. Чумацька, 41-а у м. Вінниці виявлено порушення, а саме: ОСОБА_3 станом на 09.10.2018 року експлуатує самочинно побудований житловий будинок по вул. Чумацька, 41-а не прийнятий в експлуатацію закінчених будівництвом обєкта, чим порушила вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, за що передбачена відповідальність за ч.8 ст.96 КУпАП (а.с.38).

І, як наслідок, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення став підставою для винесення 09.10.2018 року директором ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради постанови по справі про адміністративне правопорушення №84 про визнання позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. (а.с.17-19). При винесенні оскаржуваної постанови позивач була особисто присутня та останньою було отримано копію постанови 09.10.2018 року, про що свідчить її підпис.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вищезазначена постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам КУпАП, оскільки під час винесення постанови дотримано вимоги ст.ст.245, 276, 280 вищезазначеного Кодексу, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи з наступних міркувань.

Так, згідно ч.8 ст.96 КУпАП експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 96 КУпАП, в тому числі і частина 5, викладена у вищезазначеній редакції 19.01.2012 року згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4220-VI.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, є висновком про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Таким чином, обовязок направлення повідомлення про початок виконання зазначених будівельних робіт у випадках, коли направлення такого повідомлення є обовязковим, а також наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, можуть стосуватись лише тих субєктів, які проводили такі будівельні роботи після набрання чинності цим законом, що також знайшло своє відображення у правовій позиції Верховного Суду України у своїй постанові від 04.03.2014 року.

Сторона позивача стверджувала, що будівництво будинку у м. Вінниці по вул. Блюхера, 41, позивачем було проведено ще в 2010 році і позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво за ст.97 КУпАП.

Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок №41 по вул. Блюхера (вул. Чумацька) м. Вінниця, виготовленого КП «ВМБТІ» 06.07.2011 року, самочинним є житловий будинок літ. К по вул. Блюхера (вул. Чумацька), 41 у м. Вінниці. За розділом «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» житловий будинок літ. К не обстежено, а тому рік будівництва такого самочинного обєкта не визначено. А тому, підстав вважати, що вказаний самочинний обєкт було збудовано позивачем у 2010 році, а відтак обєктивна сторона адміністративного правопорушення за ч.8 ст.96 КУпАП відсутня, у суду не має.

Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області від 07.10.2010 року №27-Н-232-2 вбачається, що зверненням ОСОБА_5 щодо будівництва ОСОБА_3 житлового будинку по вул. Блюхера, 41/д у м. Вінниці, під час перевірки 07.10.2010 року вказаного домоволодіння зясовано, що ОСОБА_3 без належного дозволу виконана будівельні роботи з будівництва житлового будинку по вул. Блюхера, 41/д в м. Вінниці. За самочинне виконання будівельних робіт інспекцією згідно ст.97 КУпАП ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с.5).

Разом з тим, вищезазначений лист не свідчить про те, що позивач вже притягувалась до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.96 КУпАП експлуатація не введеного в експлуатацію самовинно побудованого будинку по вул. Чумацька, 41-а у м. Вінниці, в той час як у вказаному листі йдеться мова про будинок за адресою: вул. Блюхера (вул. Чумацька), 41-д, м. Вінниця. Так само вказаний лист не свідчить про дату закінчення даного самочинного будинку та дату початку його експлуатації. Йдеться мова лише про виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку, а чи це будівництво фундаменту, стін чи інших частин, інспекція не вказує.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного слідує висновок про те, що відповідачем доведено належними засобами доказування правомірність свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість вимоги позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 96, 245, 276, 280 КУпАП, ст.ст.8, 9, 10, 72-78, 121, 132, 139, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_4 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, , місцезнаходження за адресою: вул. Театральна, 29, м. Вінниця, 21050.

Суддя: