Справа № 653/3049/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 653/3049/18
13 год. 29 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області про про визнання незаконним та скасування рішення Стрілківської сільради №623 від 05.04.2018 року "Про розгляд заяви ОСОБА_2А.",

встановив:

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Стрілківської сільської ради № 623 від 05.04.2018 "Про розгляд заяви ОСОБА_2А.";

- зобов`язати Стрілківську сільську раду на найближчій сесії ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га під нерухомим майном - недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А, та прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га під нерухомим майном - недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що за результатами перемоги в торгах, 10.04.2008 між ОСОБА_2 та Стрілківською сільською радою на товарній біржі "Алмаз" було укладено договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна - недобудованої будівлі магазину, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 17.12.2009 по справі № 2-1035/09 визнано дійсним договір № 14 купівлі-продажу недобудованої будівлі магазину, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А; визнано за ОСОБА_2 право власності на вказане майно та зобовязано Генічеське ДБТІ здійснити державну реєстрацію права власності. Реєстрація права власності відбулася 30.12.2009, про що Генічеським державним БТІ за № 63 в книзі № 1 було внесено відповідний запис. Позивач вказує, що згідно довідки Стрілківської сільської ради № 398 орієнтовна площа земельної ділянки, на якій знаходиться вищезазначене недобудоване приміщення магазину, становить 0,1253 га. Так, у відповідності до передбаченої законом процедури, 06.07.2017 позивачка звернулася до Стрілківської сільради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність, шляхом викупу, земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га, під належним їй нерухомим майном, в задоволенні якого рішенням ХХV сесії Стрілківської сільради сьомого скликання № 375 від 25.07.2017 було відмовлено з посиланням на ненадходження на рахунок сільради коштів з продажу майна та перебування належного позивачці на праві власності майна на балансі виконкому сільської ради. Не погодившись з рішенням відповідача від 25.07.2017, позивачка у вересні 2017 року звернулася до Генічеського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування згаданого рішення Стрілківської сільради "Про розгляд звернення ОСОБА_2А." та про зобовязання Стрілківську сільраду на найближчий сесії ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, шляхом викупу, земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га, під нерухомим майном - недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А, та прийняти рішення у відповідності до ст. 128 Земельного кодексу України. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2017 по справі № 653/3001/17 вказаний адміністративний позов було задоволено повністю. Постанова суду відповідачем не оскаржувалася та набрала чинності. Після набрання законної сили згаданою постановою від 09.11.2017, 08.08.2018 ОСОБА_2 надала до Стрілківської сільради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність шляхом викупу земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га. Проте, в порушення постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2017, яка зобовязувала Стрілківську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_2, у відповідності до вимог земельного законодавства, рішенням ХХХV сесії сьомого скликання № 623 від 05.04.2018 Стрілківська сільрада невмотивовано відмовила у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а ще й вирішила "доручити юрисконсульту виконавчого комітету Стрілківської сільради ОСОБА_3 підготувати документи для звернення до суду щодо скасування права власності". Вважаючи, що рішення Стрілківської сільради є незаконними та підлягає скасуванню, позивачка через свого представника звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 17.09.2018 справу № 653/3049/18 передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 19.10.2018 прийнято позовну заяву та матеріали справи № 653/3049/18 до провадження судді Хом'якової В.В., відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 19.11.2018.

Враховуючи відсутність у суду відзиву на позовну заяву та першу неявку сторін у судове засідання, судом, ухвалою від 19.11.2018, відкладено розгляд справи на 05.12.2018.

Представник позивача у судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, які викладені ним у позові.

Відповідач у судове засідання вдруге не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та дату судових засідань 19.11.2018 і 05.12.2018. Про причини своєї неявки Стрілківська сільська рада суд жодним чином не інформувала. Варто зазначити, що ухвалою про відкриття провадження від 19.10.2018 було встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття направлена на адресу відповідача та отримана ним 25.10.2018, про що свідчить помітка на рекомендованому повідомленні, яке повернулося до суду. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до положень ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом проведення публічних біржових торгів № 09 від 09.04.2008 ОСОБА_2 було визнано переможцем публічних біржових торгів по реалізації майна Стрілківської сільської ради Геніческього району Херсонської області, які проводила товарна біржа "Алмаз".

За результатами перемоги на торгах, 10.04.2008 між ОСОБА_2 та Стрілківською сільською радою на товарній біржі "Алмаз" було укладеного договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна - недобудованої будівлі магазину, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А. Вказаний договір зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним номером 14 від 10.04.2008.

Ціна продажу (16058,40 грн.) та вартість брокерських послуг (802,92 грн.) були повністю сплачені у відповідності до умов біржового договору в касу товарної біржі "Алмаз", що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів № 128 від 09.04.2008 на суму 1400 грн. та № 132 від 10.04.2008 на суму 15461,32 грн.

Рішенням Генічеського районного суду від 17.12.2009 по справі № 2-1035/09 визнано дійсним договір № 14 купівлі-продажу недобудованої будівлі магазину, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А; визнано за ОСОБА_2 право власності на вказане майно та зобовязано Генічеське ДБТІ здійснити державну реєстрацію права власності.

Реєстрація права власності відбулася 30.12.2009, про що Генічеським державним БТІ за № 63 в книзі № 1 було внесено відповідний запис.

У відповідності до передбаченої законом процедури, 06.07.2017 ОСОБА_2 звернулася до Стрілківської сільради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,1253 га під належним їй нерухомим майном.

Рішенням ХХV сесії Стрілківської сільради сьомого скликання № 375 від 25.07.2017 було відмовлено з посиланням на ненадходження на рахунок сільради коштів з продажу майна та перебування належного позивачці на праві власності майна на балансі виконкому сільради.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_2 у вересні 2017 року звернулася до Генічеського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішення Стрілківської сільради № 375 від 25.07.2017 "Про розгляд звернення ОСОБА_2А." та про зобовязання Стрілківську сільраду на найближчий сесії ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,1253 га під нерухомим майном - недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А, та прийняти рішення у відповідності до ст. 128 Земельного кодексу України.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2017 по справі № 653/3001/17 вказаний адміністративний позов було задоволено повністю. Постанова суду відповідачем не оскаржувалася та набрала чинності.

Після набрання законної сили зазначеною постановою, ОСОБА_2 08.02.2018 надала до Стрілківської сільради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,1253 га.

Рішенням ХХХV сесії сьомого скликання № 623 від 05.04.2018 Стрілківська сільрада відмовила у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та вирішила доручити юрисконсульту виконавчого комітету Стрілківської сільради ОСОБА_3 підготувати документи для звернення до суду щодо скасування права власності. Доказів скасування права власності позивача на будівлю, або доказів знаходження в судових органах будь-якої справи щодо такого скасування суду не надано.

Вирішуючи правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із Законом України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР, в редакції, чинній на час виникнення правовідносин між сторонами у справі) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження сільських, селищних, міських рад визначені главою 1 Розділу ІІ Закону №280/97-ВР. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону №280/97-ВР). При цьому виключна компетенція сільських, селищних, міських рад визначена статтею 26 вказаного Закону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначено і Земельним кодексом України (далі - ЗК України). Зокрема, відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Закон України "Про землеустрій" визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що суб'єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки ОСОБА_2, Рада міністрів Автономної Республіки ОСОБА_2 та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Статтею 5 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що об'єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно - територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про землеустрій" регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна ОСОБА_4 України, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки ОСОБА_2, Кабінет ОСОБА_4 України, ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки ОСОБА_2, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Як визначено частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 127 ЗК України, органи державної влади, ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки ОСОБА_2 та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено частиною другою статті 128 ЗК України, громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Відповідно до положень частин 1-3, 5-8, 10 вищенаведеної статті Кодексу (у редакції, як діяла на час спірних правовідносин) встановлено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки ОСОБА_2 або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки ОСОБА_2 або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

З наведених норм можливо зробити висновок, що у органу місцевого самоврядування є дві можливі альтернативи для дії:

1. Надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та/або провести експертну грошову оцінку земельної ділянки в разі дотримання заявником встановленої процедури звернення та в разі додання до заяви документів, визначених в ч.2 ст.128 ЗК України.

2. Відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з обов'язковим обґрунтуванням причини відмови.

При цьому причина відмови повинна мати своє правове підґрунтя, перелік яких наведено в ч.5 ст.128 ЗК України.

Першим етапом є розгляд заяви та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою або прийняття мотивованого рішення про відмову в продажу земельної ділянки.

Стаття 128 ЗК України не передбачає такого правового інституту, як вирішення заяви (клопотання) шляхом "відмовлення у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою". Натомість, в даній статті є правовий інститут "відмова в продажу земельної ділянки", який є єдиною альтернативою для правового інституту "надання дозволу на розроблення проекту землеустрою".

З урахуванням викладеного, вирішення заяви (клопотання) про продаж шляхом відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не відповідає приписам ЗК України, оскільки не відповідає ч.10 ст.128 ЗК України.

Рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржено в суді (ч.10 ст. 128 ЗК України).

Тобто, саме рішення про відмову продажу земельної ділянки є одним з актів індивідуальної дії, який приймається органом місцевого самоврядування та який, в подальшому може бути оскаржено до суду.

Фактично відповідач не розглянув заяву відповідача по суті, а також не надав остаточної відповіді в передбачений законодавством місячний строк.

Суд звертає увагу, що в спірному рішенні Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 05.04.2018 № 623 "Про розгляд заяви ОСОБА_2А." не зазначено та не обґрунтовано жодної, з передбачених ч.5 ст.128 ЗК України, підстав для відмови у продажу земельної ділянки, а форма відмови не відповідає приписам ст. 128 ЗК України. До того ж відповідачем не надано до суду жодних письмових запереченнь з приводу даної відмови.

З урахуванням викладеного, рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 05.04.2018 № 623 "Про розгляд заяви ОСОБА_2А." суперечить вимогам Земельного кодексу України, а тому підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання сільську раду розглянути питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою та задовольнити заяву про надання такого дозволу, то суд вважає, що вона є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення сільської ради, фактично позивач просить зобов'язати відповідача надати такий дозвіл, суд дійшов до висновку, що ця вимога також підлягає задоволенню.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11.03.1980 на 316-й нараді, у відповідності до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до частини 4 якої суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд .

Суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити такі дії лише у випадку коли закон встановлює повноваження в імперативній формі, тобто коли його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд керується принципом верховенства права, як інструментом протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи, мають обмежуватися законом. Повноваження відповідача, які є предметом оскаржування в даному спорі, не є дискреційними. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин. В даному випадку, відповідач вибирає можливість прийняття одного із двох можливих рішень: надання дозволу або відмова в його наданні. Право діяти на власний розсуд чітко пов'язано з можливістю прийняття одного рішення із декількох, а не із двох можливих.

Що стосується відповідача, то він зобов'язаний прийняти, фактично, єдине рішення - надати дозвіл на розробку проекту землеустрою за відсутності підстав у відмові. Якщо у наданні такого дозволу було відмовлено безпідставно і це визнано судом неправомірним, то в такому випадку ні про який власний розсуд сільської ради не може йти мова і він може прийняти тільки одне єдине рішення - надати такий дозвіл. Тому суд вважає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення цих дій - це єдино можливий спосіб відновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Україною Законом N8475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб і юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було і вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Як вбачається з ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ХХХV сесії Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області VII скликання № 623 від 05.04.2018 "Про розгляд заяви ОСОБА_2А.".

Зобов'язати Стрілківську сільську раду на найближчий сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, шляхом викупу, земельної ділянки, орієновною площею 0,1253 га під нерухомим майном недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А, та прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1253 га, під нерухомим майном недобудованою будівлею магазину, розташованою за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, 209-А.

Стягнути з Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області (75583, Херсонська обл., Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Леніна, буд. 158, ) на користь ОСОБА_2 (74807, Херсонська обл., м. Каховка, вул. Чкалова, 38/1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 1409 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 грудня 2018 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.2.1