Справа № 1940/1918/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1918/18

17 грудня 2018 року

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі – позивач, Управління) звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" (далі – відповідач, ПАТ "Агропромтехніка"), в якій просить стягнути заборгованість по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року в сумі 2036,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов'язаний проводити відшкодування Пенсійному фонду України сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п."б" - "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачем було визначено розмір щомісячного відшкодування у відповідних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам, які перебували в трудових відносинах з відповідачем та вийшли на пенсію на підставі п."б"-"з" (по Списку №2) ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року, які своєчасно направлені відповідачу.

В результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, заборгованість ПАТ "Агропромтехніка" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 2036,25 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, що і стало причиною звернення із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 22.11.2018 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, 29.10.2018 року Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у відповідності до ч.2 п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.03 року, у разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.

У відповідності до витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 27.02.2018 та протоколу №2 загальних позачергових зборів акціонерів ПАТ "Агропромтехніка" від 20.02.2018 року, відповідач перебуває в стані припинення з 20.02.2018 року внаслідок ліквідації без правонаступництва.

На основі викладеного, вважає, що позовні вимоги є безпідставними.

До судового засідання, представник позивача 17.12.2018 року надав заяву, у якій просить розглядати справу без участі представника Управління. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча ПАТ "Агропромтехніка" належним чином повідомлене про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Враховуючи положення ч.3 ст.194, п.1 ч.3, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи та з’ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ПАТ "Агропромтехніка" є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Управлінням проведено та направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсії, призначеної відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року (а.с.12-13).

Загальна сума витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року становить 2036,25 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктами "б"-"з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено перелік професій та посад, а також необхідний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до п."б"-"з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень якого відповідач входить до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Процедура відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (надалі – Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.6.4, 6.7 даної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Заборгованість за відповідачем по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року в розмірі 2036,25 грн. підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надісланих відповідачеві (а.с.10-19), а також розрахунком суми заборгованості (а.с.11-13).

Дослідженні розрахунки підписані повноважною посадовою особою та з урахуванням, що саме ці документи визначають розмір заборгованості підприємства перед територіальними органами Пенсійного фонду України, містять інформацію стосовно відсотків відшкодування підприємством відповідно до стажу, розмір пенсії, суму витрат на доставку (якщо така наявна), а також не оскаржені (тобто є узгодженими), то саме розрахунок і є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за Списком №2.

Як слідує з відзиву на позовну заяву, єдиною підставою для відмову у позові, на яку посилається відповідач, є факт його перебування в процесі ліквідації, що на переконання суду, враховуючи відсутність доказів внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, не звільняє підприємство від обов’язку відшкодувати Тернопільському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснені ним витрати.

Так, у відповідності до частини п’ятої статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. А відтак, рішення акціонерів товариства про ліквідацію юридичної особи не є фактичним припиненням юридичної особи.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, базуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" (місцезнаходження: 47740, Тернопільська область, смт. Великі Бірки, вулиця Грушевського, будинок 134, ідентифікаційний код в ) на користь Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року та з 01.08.2018 року по 25.09.2018 року в розмірі 2036 (дві тисячі тридцять шість) гривень 25 (двадцять п’ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.