Справа № 826/1833/16
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1833/16
УХВАЛА

14 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Кучма А.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, 20.11.2017 позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 апеляційну скаргу залишено без руху та зобов'язано апелянта до 03.01.2018 усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 ОСОБА_1 повернуто його апеляційну скаргу, оскільки останній не виконав вимоги ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме, не подав до суду апеляційну скаргу, яка мала бути викладена українською мовою.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 - без змін.

10 листопада 2018 року позивач повторно подав апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Разом з апеляційної скаргою позивач подає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обгрунтовано тим, що подана вперше апеляційна скарга була повернута у зв'язку з викладенням її на російській мові, тому враховуючи його матеріальний стан та стан здоров'я, просить поновити строк на апеляційне оскарження на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 295 та 296 КАС України.

За правилами частини першої ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року апелянтом отримана 17.11.2018, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 56).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 04.10.2018, повернуто ОСОБА_1 його апеляційну скаргу, подану вперше.

10 листопада 2018 року позивачем за допомогою засобів поштового зв'язку до суду повторно подано апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року.

Суд звертає увагу, що неодноразова подача апеляційної скарги з неусуненням відповідних недоліків та поза межами встановленого законодавством строку, порушує принцип сталості судового рішення, ставить під загрозу відновлення порушених прав та інтересів іншої сторони по справі.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Таким чином, позивач або відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому, слід звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження.

Доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення матерали справи не містять.

Відтак, апелянту слід надати інші докази поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги.

Також суд звертає увагу, що апеляційна скарга викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, апеляціна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Така ж позиція з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06.07.2016 (справа № 21-1092а16) та висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 05.12.2018 (справа №9901/944/18).

У разі, якщо скаржник не володіє українською мовою, соціально незахищеним верствам населення Законом України «Про безоплатну правову допомогу» гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З огляду на викладені вимоги закону та зважаючи, що, повторно подана апеляційна скарга на рішення суду була подана на російській мові та поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку її апеляційного оскарження, а вказані позивачем в заяві причини пропуску цього строку є недостатніми для висновку про його пропуск з поважних причин, суд вважає, що вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на державній мові та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням обґрунтованих причин для такого поновлення та доказів поважності його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до частини другої ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року- залишити без руху.

Встановити апелянту строк для усунення вказаного недоліку - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений вище строк в частині ненадання належних підстав пропуску строку буде вирішуватись питання про відмову у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання, або питання про повернення апеляційної скарги у разі невиконання інших вимог ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя А.Ю. Кучма