Справа № 161/18273/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/602/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Сопронюка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2018 року серії ДПО18 №513091, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського СРПП №3 Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2018 року серії ДПО18 №513091.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2018 року, за адресою Волинська область, на 45 км. автодороги Луцьк-Любешів, поліцейським СРПП №3 Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Сопронюком Сергієм Анатолійовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 жовтня 2018 року серії ДПО18 №513091. Вважає дану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм процесуалього права. Зазначає, що рухався на автомобілі з увімкненим ближнім світлом фар і лише під час зупинки автомобіля поліцейським, він вимкнув систему запалення та автоматично вимкнулось ближнє світло фар. Вказує, що це конструктивна особливість автомобіля, однак дані пояснення не були взяті до уваги поліцейським. Позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просив суд ухвалити рішення про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови, а провадження по справі закрити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2018 року, за адресою Волинська область, на 45 км. автодороги Луцьк-Любешів, поліцейським СРПП №3 Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Сопронюком Сергієм Анатолійовичем винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 жовтня 2018 року серії ДПО18 №513091, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, рухався на ньому поза населеним пунктом у світлу пору доби не увімкнувши ближнє світло фар, чим порушив п.9.1, 9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.4).

Позивач отримав вказану постанову поштою 07 листопада 2018 року, що підтверджується відкритими відомостями з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» згідно штрихкоду на рекомендованому відправленні, у якому надійшла постанова (а.с.5).

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, пунктом 9.8 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Одночасно, у п.1.10 ПДР визначено, що денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З аналізу вищенаведених положень ПДР України та ч.2 ст.122 КУпАП слідує, що денні ходові вогні віднесені до зовнішніх світлових приладів автомобіля, функцію яких, у разі відсутні в конструкції таких вогнів, виконує ближнє світло фар у денну пору доби. Порушення користування зовнішніми світловими приладами є окремим складом правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та воно не стосується порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. З наведених мотивів суд вважає помилковими доводи позивача про невірну кваліфікацію правопорушення поліцейським у спірній постанові.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов'язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Не дивлячись на покладені на відповідача тягар доказування, він не надав суду будь-якого відзиву на позову, а також докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема його відеофіксацію.

Отже, факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не був доведений відповідачем належними та допустимими доказами, і постанова підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, а саме скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стосовно вимоги про визнання постанови протиправною суд зауважує, що виключний перелік повноважень адміністративного суду під час оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності наведений у ч.3 ст.286 КАС України і передбачає лише скасування спірного рішення, без визнання його протиправним. Враховуючи той факт, що права та законні інтереси позивача повністю поновлені судом шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що додатково визнавати спірну постанову протиправною немає необхідності, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №3 Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Сопронюка Сергія Анатолійовича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 жовтня 2018 року серії ДПО18 №513091

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М