Справа № 1740/2275/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2018 року м. Рівне №1740/2275/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: представник Бугайко О.Д.,

відповідача 2: представник Рожко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними та скасування направлення, наказу, акта, розпорядження, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач 2) в якому, після усунення недоліків позовної заяви, просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо проведення позапланової перевірки Приватного навчально-виробничого підприємства «Авторомбуд», визнати протиправними та скасувати наказ ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.01.2018 року «Про проведення перевірок», направлення ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.01.2018 №170/10 та складений ГУ ПФУ в Рівненській області акт позапланової перевірки від 10.01.2018 №6; 2) Визнати протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, яка була перерахована згідно з розпорядженням Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 року №141654, визнати протиправним та скасувати розпорядження Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 року №141654; 3) Визнати протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо неправильного перерахунку пенсії за віком з 01.10.2017 року відповідно п.4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та зобов'язати перерахувати розмір пенсії за віком пенсіонеру ОСОБА_1 з 01.10.2017 року із застосуванням показника Ікз - індивідуального коефіцієнта його заробітної плати - 2.29689, Кс - коефіцієнта його страхового стажу - 0.55013 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією починаючи з 01.10.2017 року по теперішній час; 4) Присудити на користь пенсіонера ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати по сплаті судового збору (а. с. 67-80 т.1). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є пенсіонером за віком з 12.07.2014 року та перебуває на обліку в Костопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області. Пенсія призначена у розмірі 3523,41грн. Після перерахунку з 01.10.2017 до лютого 2018 отримував пенсію у сумі 3596,01грн. В лютому 2018 року Костопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області протизаконно, необґрунтовано та безпідставно, без повідомлення його, зменшило розмір призначеної пенсії і почало виплачувати йому пенсію в розмірі 1373грн. При цьому будь-яких рішень з приводу зменшення розміру виплачуваної пенсії відповідачем позивачу не надавалося і до цих пір не надано. Такі дії позивач уважає протиправними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Також зазначає, що таке зменшення відбулося після проведення позапланової перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області Приватного навчально-виробничого підприємства «Авторомбуд» на предмет достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», засновником якого є позивач. Таку перевірку позивач також уважає протиправною, оскільки вона проведена з порушенням законодавства України, висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а також така перевірка проведена після спливу трьох років з часу призначення пенсії. Також звертає увагу на те, що акт перевірки не відповідає встановленій законодавством формі. Крім цього, позивач уважає, що йому протиправно не застосована під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 року величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а застосовано 1%. При цьому позивач самостійно провів розрахунок своєї пенсії і уважає такий розрахунок правильним, в зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 подав до суду відзив в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що пенсію позивачу було обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998, згідно із наданою позивачем довідкою Навчально-виробничого підприємства «Автопромбуд» від 27.06.2014 № 31, та з 01.07.2000 по 30.06.2014, коефіцієнт якої становив 2,29689 (коефіцієнт заробітної плати - це співвідношення заробітної плати та середньої заробітної плати по країні за період, з якого обчислюється пенсія). При перевірці особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1994-1998 роки, згідно із актом звірки відомостей про заробітну плату від 13.08.2014 № 295, відхилень по сумах заробітної плати не виявлено. Однак, у акті не відображена інформація щодо сплати внесків (збору) до Пенсійного фонду України. За результатами зустрічної перевірки довідки, виданої ПНВП «Автопромбуд» та співставлення заробітної плати із звітами цього підприємства про нарахування страхових внесків і інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду за 1994-1998 роки встановлено, що у жовтні та грудні 1994року, у січні, березні-травні, липні-вересні, листопаді та грудні 1995 року, у лютому, березні, травні, жовтні-грудні 1996 року, у січні-квітні, червні-грудні 1997 року, у січні-червні, грудні 1998 року суми виплат, на які нараховувались внески до Пенсійного фонду України (заробітна плата), відсутні. У зв'язку з тим, що питання повторної перевірки щодо нарахування страхових внесків на заробітну плату за період з 01.01.1994 по 31.12.1998 не вирішено, то було прийнято рішення про обчислення пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку. Таким чином, з лютого 2018 року основний розмір пенсії позивача за віком становить 873,51грн, що є нижче від мінімально встановленої чинним законодавством, тому пенсія виплачувалась із цього періоду у розмірі 1373грн. Також встановлено та даними з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що ОСОБА_1 є керівником (підписантом) ПНВП «Автопромбуд», тобто є працюючою особою, про що позивач не повідомив органи Пенсійного фонду в порушення пункту 2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Щодо проведення позапланової перевірки, то відповідач 1 зазначив, що у листопаді 2017 року, під час проведення планового внутрішнього аудиту в Костопільському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Рівненської області встановлено, що по пенсійній справі ОСОБА_1 згідно довідки № 31 від 27.06.2014, виданої для призначення пенсії ПНВП «Автопромбуд» за період з 01.01.1994 по 31.12.1998 роки взято для розрахунку великий коефіцієнт заробітку - 6,5. Довідки про зарплату видавались директором, головним бухгалтером і виконавцем в одній особі - ОСОБА_1 Тобто, у перевіряючих виник сумнів щодо достовірності видачі довідок про заробіток для обчислення пенсії працівникам підприємства, зокрема, ОСОБА_1 рекомендовано повторно направити запит на зустрічну перевірку довідки, виданої ПНВП «Автопромбуд». Стверджує, що повноваження стосовно проведення позапланової перевірки визначені чинним законодавством, при цьому акт у даному випадку має бути довільної форми, а не встановленої законом, як стверджує позивач. До того ж, акт перевірки не породжує прав та обов'язків в особи, щодо яких їх складено, а може бути лише доказом вчинення порушення законодавства у сфері формування довідки про заробітну плату. Також вказує на порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки позивач знав про акт позапланової перевірки ще в січні 2018 року. Просить у задоволенні позову відмовити повністю (а. с. 118-126 т.2).

Відповідач 2 подав до суду відзив в якому позовні вимоги не визнає з тих самим підстав та аргументів, які зазначені і у відзиві відповідача 1. Одночасно звертає увагу суду на те, що 09.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України щодо службового підроблення, а саме: внесення керівником ПНВП «Автопромбуд» ОСОБА_1 до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, що призвело до невірного обрахунку розміру пенсійних виплат та у попередньо визначених розмірах нанесло збитків Пенсійному фонду України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000081. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області по справі №564/323/18 від 07.03.2018 (скан-копія додається) клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області капітана поліції Полюховича І.В., яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури юристом 2 класу Шевчуком ВН.В., про арешт майна у кримінальному провадженні №0000081 від 09.02.2018, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч.1 ст. 366 КК України було задоволено. На довідку про заробіток для обчислення пенсії №31 від 27.06.2014 року, видану ОСОБА_1 накладений арешт. Просить у задоволенні позову відмовити повністю (а. с.166-172 т.2).

Позивач відповідь на відзив не подавав.

Позовна заява надійшла до суду 31.08.2018 року.

05.09.2018 ухвалою суду позов залишений без руху.

13.09.2018 до суду надійшла заява про усунення недоліків.

18.09.2018 ухвалою суду прийнято позов до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.10.2018 від відповідача 1, одночасно із відзивом на позов, надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб, а також клопотання про витребування доказів.

09.10 2018 від відповідача 2 надійшов відзив на позов.

10.10.2018 ухвалою суду відзив на позові відповідача 2 повернутий йому без розгляду.

12.10.2018 ухвалою суду задоволено клопотання відповідача 1 про витребування доказів.

12.10.2018 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача 1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб, але прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.10.2018 від відповідача 2 надійшов відзив на позов.

14.11.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати підготовче провадження у даній справі закрито і призначено справу до розгляду по суті.

Під час підготовчого засідання позивач зауважив, що залучати Приватне навчально-виробниче підприємство «Авторомбуд» до участі у справі немає необхідності, оскільки він є його єдиним засновником, тобто йому все відомо, а залучення призведе лише до затягування розгляду справи.

Представники відповідачів у підготовчому засіданні вказали на відсутність необхідності залучати до участі у справі інших учасників.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 та представник відповідача 2 у судовому засіданні, кожен зокрема, підтримали позицію, викладену у відзивах на позов.

В судовому засіданні під час дослідження доказів судом визнані неналежними докази, які знаходяться у матеріалах справи, а саме: на а.с.43, том 2; 108-109 том 2; 189-193 том 2 оскільки є нечитабельного змісту.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, наявні у справі, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог позивача стосовно визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області по проведенню позапланової перевірки Приватного навчально-виробничого підприємства «Авторомбуд», визнання протиправними та скасування наказу ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.01.2018 року «Про проведення перевірок», направлення ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.01.2018 №170/10 та акту позапланової перевірки ГУ ПФУ в Рівненській області від 10.01.2018 №6.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.06.2014 Приватним навчально-виробничим підприємства «Авторомбуд», в особі директора підприємства, головного бухгалтера та виконавця ОСОБА_1, видано ОСОБА_1 довідку №31 про заробіток для обчислення пенсії за період з 1994 по 1998 роки. (а. с. 19 т.1).

Вказана довідка була видана на підставі особових рахунків позивача (а. с. 20-22 т.1).

13.08.2014 року, актом зустрічної звірки відомостей про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 №295, складеного Управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області встановлено, що дані довідки №31 від 27.06.2014 року, виданої на ім'я ОСОБА_1 НВП «Автопромбуд» є достовірними (а. с. 25-26 т.1).

12.07.2014 року позивачу призначена пенсія за віком.

29.11.2017 відповідачем 1 проведена зустрічна звірка із відповідачем 2 та, відповідно, складена довідка про результати стану роботи щодо дотримання законодавчих і нормативно-правових актів у відділі з питань призначення (перерахунку) пенсій Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області. За змістом вказаної довідки вбачається, що пенсійна справа № 141654 ОСОБА_1, довідка № 31 від 27.06.2014 про зарплату за 1994-1998 роки взято для розрахунку пенсії, коефіцієнт заробітку - 6,5 Оскільки великий коефіцієнт та є акт зустрічної перевірки довідки (розбіжностей немає), викликає сумнів в достовірності видачі довідки, тому що всі довідки в пенсійній справі надавались директором, головним бухгалтером і виконавцем ОСОБА_1. Рекомендовано повторно направити запит на зустрічну перевірку довідки виданої «Автопромбуд» (а. с. 128 т.1).

04.01.2018 відповідачем 1 винесений наказ №7 «Про проведення перевірок». За приписами пункту 1 наказу, відповідач 1 наказує провести перевірки обґрунтованості видачі підприємствами, установами, організаціями (далі - Підприємства) фізичним особам, документів для призначення (перерахунку) пенсій та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, у визначені строки, для чого направити до вказаних Підприємств посадових осіб головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - головне управління) згідно з додатком 1. Відповідно до додатку 1 до цього ж наказу, під порядковим номером 2 вбачається, що перевірці підлягає довідка від 27.06.2014 №31, видана ОСОБА_1 за 1994-1998 роки. Назва підприємства до якого направляється посадова особа, яка видала документ, що підлягає перевірці - ПНВП «Автопромбуд», вул. Бурова,17 м. Костопіль (а. с. 150-152 т.1).

04.01.2018 відповідачем видано направлення №170/10 для проведення перевірки у ПНВП «Автопромбуд» з 09.01.2018 по 10.01.2018 (а. с. 149 т.1).

10.01.2018 відповідачем 1 складений акт №6 позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно висновків акту позапланової перевірки, відповідачем 1 встановлено, що особові рахунки ОСОБА_1 по нарахуванню заробітної плати, розрахунково-платіжні відомості, відомості, що підтверджують нарахування та сплату страхових внесків ПНВП «Автопромбуд», інші первинні документи, що підтверджують нараховану заробітну плату ОСОБА_1, зазначену у довідці про заробітну плату за 1994-1998 роки, для перевірки не були надані, незважаючи на повідомлення ПНВП «Автопромбуд» про проведення позапланової перевірки (лист головного управління від 28.12.2017 №11787/11).

Дані про нараховану заробітну плату визначені на підставі звітів про нарахування страхових внесків і інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду за 1994-1998роки (форма 4-ПФ), які були подані органам ПФ України Костопільським НВП «Автопромбуд» (правонаступник ПНВП «Автопромбуд»), а саме: не підтверджені суми виплат за періоди, в яких відповідно до звіту вказано «0». Також, за всі періоди, вказані в довідці, відсутні дані про нарахування страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Довідку про заробітну плату від 27.06.2014 року №31, видану на ім'я ОСОБА_1 вважати недійсною.

В зв'язку із виявленими розбіжностями, акт зустрічної звірки відомостей про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 від 13.08.2014 №295 вважати скасованим.

Рекомендовано до 24.01.2018 року надати нову довідку про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Вирішуючи вказану вище позовну вимогу, суд зважає на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

За приписами ч.1 ст.58 Закону №1058, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В силу ст.59 Закону №1059, управління Пенсійним фондом здійснюється на основі паритетності представниками держави, застрахованих осіб і роботодавців.

Органами управління Пенсійного фонду є правління та виконавча дирекція Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.60 цього ж закону, вищим органом управління Пенсійного фонду є правління. Правління Пенсійного фонду формується на основі паритетності представників держави, застрахованих осіб і роботодавців.

Повноваження правління Пенсійного фонду встановлені статтею 61 Закону № 1058.

За змістом частин 1, 2 статті 63 Закону №1058, виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція Пенсійного фонду та підвідомчі їй територіальні органи.

Виконавча дирекція Пенсійного фонду є постійно діючим виконавчим органом, організовує та забезпечує виконання рішень правління, діє від імені Пенсійного фонду в межах та в порядку, що визначаються його статутом та Положенням про виконавчу дирекцію Пенсійного фонду, і підзвітна правлінню Пенсійного фонду.

Територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду є головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах. Головні управління та управління Пенсійного фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Територіальні органи створюються і діють на підставі Положення про територіальні органи Пенсійного фонду, затвердженого правлінням Пенсійного фонду.

Права та обов'язки виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів встановлені статтею 64 Закону №1058.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із п.2 ч.1 ст.64 цього ж Закону, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, встановлено, що Головне управління Фонду з метою організації своєї діяльності має право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Позаяк, 17.12.2015, Постановою правління Пенсійного фонду України № 26-3 затверджено Інструкцію про організацію планування та проведення контрольних заходів в Пенсійному фонді України та його органах.

Згідно із пп. 1.1, ця Інструкція відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, постанови Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2011 року № 1001 «Деякі питання утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04 жовтня 2011 року № 1247, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2011 року за № 1219/19957 (із змінами), Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, встановлює єдиний порядок організації планування, проведення, документування ходу та результатів контрольних заходів, здійснення моніторингу впровадження наданих за їх результатами рекомендацій Пенсійним фондом України та головними управліннями Пенсійного фонду України в України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління).

Згідно із п.1.2 Інструкції, внутрішній аудит - діяльність підрозділів внутрішнього аудиту та фінансового контролю в органах Пенсійного фонду України (департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Пенсійного фонду України, управлінь внутрішнього аудиту та фінансового контролю головних управлінь), спрямована на удосконалення системи управління державними коштами, запобігання фактам їх незаконного, неефективного та нецільового використання, виникненню помилок та інших недоліків у діяльності органів Пенсійного фонду України, підвищенню ефективності функціонування системи внутрішнього контролю. В разі необхідності для забезпечення виконання аудиторського завдання керівник підрозділу внутрішнього аудиту та фінансового контролю ініціює перед Головою правління Пенсійного фонду України (начальником головного управління) залучення працівників структурних підрозділів Пенсійного фонду України (головного управління), які відповідно до посадових обов'язків не здійснюють організаційно-методичний супровід питань, що підлягають дослідженню;

внутрішній контроль - комплекс заходів (управлінський процес), який здійснюється на постійній основі всіма структурними підрозділами органів Пенсійного фонду України для забезпечення дотримання законності та ефективності використання державних коштів, досягнення результатів відповідно до стратегічної мети, завдань, планів щодо діяльності органів Пенсійного фонду України;

відповідальний за діяльність - керівник об'єкту контролю;

ініціатор проведення контрольного заходу - Пенсійний фонд України, головне управління;

об'єкт контролю - Пенсійний фонд України, підвідомчі органи, Державне підприємство «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України».

Відповідно до п.1.3 Інструкції, контрольні заходи є складовою управлінського процесу і здійснюються всіма структурними підрозділами Пенсійного фонду України (головних управлінь) з метою контролю за роботою підвідомчих органів щодо дотримання встановлених законодавством і внутрішніми розпорядчими документами норм та правил, забезпечення достовірності фінансової, статистичної і управлінської звітності та іншої інформації, на підставі якої вона складена, належного збереження активів та захисту інформації, упередження потенційних подій, які негативно впливають на досягнення результатів.

Видами контрольних заходів є внутрішній аудит; дослідження - систематичне вивчення впливу об'єктивних і суб'єктивних факторів на об'єкт контролю; оцінка - вивчення процесу реалізації заходів або їх наслідків для розробки рекомендацій щодо подальшої оптимізації діяльності, підвищення її ефективності і результативності; перевірка - підтвердження виконання встановлених вимог наданням об'єктивних доказів (п.1.4 Інструкції).

За приписами п.1.5 Інструкції, об'єктом внутрішнього аудиту є діяльність Пенсійного фонду України, його підвідомчих органів та державного підприємства в повному обсязі або з окремих питань (на окремих етапах) та заходи, що здійснюються для забезпечення функціонування системи внутрішнього контролю.

Внутрішній аудит передбачає проведення дослідження, результатом якого є отримання необхідних та достатніх аудиторських доказів з метою надання висновків відповідно до цілей внутрішнього аудиту та розроблення відповідних рекомендацій щодо удосконалення системи внутрішнього контролю. Цілі внутрішнього аудиту формуються на етапі підготовки до його проведення та визначають очікувані результати аудиторського дослідження.

Внутрішній аудит в органах Пенсійного фонду України проводиться за такими напрямками:

аудит ефективності - оцінка діяльності об'єктів аудиту щодо ефективності функціонування системи внутрішнього контролю, ступеня виконання і досягнення цілей, визначених у прогнозних та річних планах, якості виконання контрольно-наглядових функцій, завдань, визначених актами законодавства, а також ризиків, які негативно впливають на виконання функцій і завдань;

фінансовий аудит - оцінка діяльності об'єктів аудиту щодо законності та достовірності фінансової і бюджетної звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку;

аудит відповідності - оцінка діяльності об'єктів аудиту щодо дотримання нормативно-правових актів з питань надходження платежів до бюджету Пенсійного фонду України та їх обліку, ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, своєчасності і правильності призначення та виплати пенсій, виконання планів, договорів з питань стану збереження активів, інформації та управління державним майном.

Внутрішній аудит здійснюється незалежно та об'єктивно. При здійсненні своїх службових обов'язків працівники підрозділів внутрішнього аудиту або посадові особи, на яких покладено повноваження щодо здійснення внутрішнього аудиту, повинні вживати необхідних заходів відповідно до вимог, визначених Кодексом етики працівників підрозділу внутрішнього аудиту, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2011 року № 1217, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2011 року за № 1195/19933. У разі недотримання працівниками вимог цього Кодексу до них застосовуються відповідні заходи згідно із законами України.

За правилами п.1.6 Інструкції, перевірки можуть бути плановими та позаплановими і проводяться за місцезнаходженням об'єкта перевірки.

В залежності від напрямку перевірка може бути: цільова - охоплює одне або декілька питань діяльності об'єкту контролю; комплексна - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряються всі напрями діяльності об'єкта контролю/його підрозділів; контрольна - планова або позапланова перевірка щодо реалізації об'єктом перевірки вказівок, наданих під час попередніх перевірок, та усунення виявлених порушень.

Системний аналіз зазначених вище норм права в їх сукупності дає правові підстави стверджувати, що Головні управління Пенсійного фонду України уповноважені на проведення планових та позапланових перевірок щодо документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати. При цьому, проведення планових та позапланових перевірок може бути здійснений лише у його органах.

Тобто, ні Головне управління Пенсійного фонду України, ні його територіальні органи на уповноважені на проведення планових та позапланових перевірок безпосередньо на підприємствах, установах та організаціях.

Вказане чітко вбачається із встановлених законом повноважень Головного управління Пенсійного фонду України, зазначених вище по тексту, Інструкції про організацію планування та проведення контрольних заходів в Пенсійному фонді України та його органах, а також із того, що законодавець встановив, що на такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, вказане також підтверджується відсутністю будь-якого нормативно-правового акту, який би врегульовував порядок та процедуру проведення перевірок у суб'єктів господарювання.

Суд повторює, що згідно повноважень відповідачів, вони мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ч.3 ст.44 Закону №1058).

Крім того, також мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України (п.1 ч.1 ст.64 Закону №1058).

Таким чином відповідач 1 не наділений функцією контролю за діяльністю суб'єктів господарювання, контрольна функція відповідача 1 стосуються лише внутрішньої організації його діяльності.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, як наказ на проведення перевірки, так і направлення, видані відповідачем 1 щодо проведення перевірки саме у суб'єкта господарювання ПНВП «Атопромбуд», розташованого за адресою: вул. Бурова,17 м. Костопіль.

Зважаючи на вище викладене, дії відповідача 1 щодо проведення перевірки у ПНВП «Атопромбуд» на підставі наказу від 04.01.2018 № 7 та направлення №170/10 від 04.01.2018 не відповідають нормам чинного законодавства, тому є протиправними, а наказ в частині проведення перевірки ПНВП «Атопромбуд» належить до скасування.

Водночас суд уважає за необхідне звернути увагу, що у акті перевірки відповідач 1 визнав довідку про заробітну плату від 27.06.2014 року №31, видану ПНВП «Атопромбуд» на ім'я ОСОБА_1 недійсною, що також є протиправним, оскільки не узгоджується із повноваженнями відповідача 1.

Щодо визнання протиправним і скасування направлення на проведення перевірки та акту перевірки, то така позовна вимога задоволенню не належить з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Разом з тим, ці рішення дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Так як наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішеннями суб'єкта владних повноважень, визнання протиправними та скасування направлення на перевірку та акту перевірки не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, оскільки таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування рішення, яке прийнято на підставі висновків саме акту перевірки. Тобто, акт є лише підставою для розгляду питання про прийняття відповідного рішення, у зв'язку чим його не можливо визнати рішенням суб'єкта владних повноважень, яке тягне за собою певні негативні наслідки для особи, відносно якої такий акт складений.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що спірним направленням на проведення перевірки та актом перевірки не порушено прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки ні направлення на перевірку, ні акт перевірки не містить приписів обов'язкового характеру, не встановлює прав та обов'язків для позивача, не змушує останнього до будь-яких дій, що можуть викликати порушення його прав. Акт є лише матеріальною формою фіксації результатів перевірки, відображення висновків, які зроблено посадовими особами під час перевірки, а тому суд уважає, що обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання протиправним та скасування направлення на проведення перевірки та акту перевірки є таким, що не відповідають вимогам діючого законодавства та не відповідає його змісту.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, яка була перерахована згідно з розпорядженням Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 року №141654, визнання протиправним та скасування розпорядження Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 року №141654.

Судом встановлено та визнається усіма учасниками справи, що після перерахунку пенсії позивача, її розмір станом на 01.10.2017 становив 3596,01грн.

Однак, після проведення позапланової перевірки, 23.01.2018, відповідачем 2 прийняте розпорядження №141654 про встановлення позивачу мінімального розміру пенсії в сумі 1373грн відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 1058.

Такі дії відповідача 2 та спірне розпорядження не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 27 Закону №1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно із абзацами 4-6 частини 1 статті 40 Закону №1058, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

В силу п.4 Перехідних положень Закону № 1058, у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, оскільки пенсія позивачу була перерахована в 2017 році і її розмір станом на 01.10.2017 складав 3596,01грн., то будь-яке зменшення її розміру є неприпустимим в силу закону.

В зв'язку з зазначеним вище, дії відповідача 2 щодо зменшення розміру пенсії позивача з лютого 2018 року є протиправними, а спірне розпорядження прийняте всупереч чинному законодавству, отже належить до скасування.

Водночас, суд не приймає доводи відповідача 1 та доводи відповідача 2 про те, що ПНВП «Атопромбуд» подано довідку про заробітну плату із недостовірними відомостями, оскільки така довідка в установленому законом порядку недійсною не визнавалась, доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Твердження відповідачів, що дані довідки про заробітну плату позивача є сумнівними та що здійснюється досудове розслідування по факту внесення завідомо неправдивих відомостей, підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, є неприйнятними, оскільки станом на час розгляду справи вирок у даному кримінальному провадженні відсутній.

Такі твердження суперечать верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Формальне посилання відповідачів на існування досудового розслідування в межах кримінального провадження не може бути підставою для прийняття рішення про зменшення розміру пенсії позивача.

Під час розгляду справи, відповідачами за правилами статті 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей довідки №31 від 27.06.2014.

Також суд не приймає посилання відповідачів на те, що позивач є працюючим пенсіонером, оскільки, як вбачається із копії трудової книжки позивача, долученої до матеріалів справи відповідачем 1, позивач звільнений із вказаної посади за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію згідно наказу №18 від 01.11.2014 року (а. с. 141 т.1). Цю копію долучено безпосередньо відповідачем 1. Вказане підтверджується і самим наказом ПНВП «Агропромбуд» №18 від 01.11.2014 року (а. с. 85 т.1).

З приводу наявності відомостей про позивача як про керівника цього підприємства у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то суд звертає увагу на те, що такі відомості вносяться державним реєстратором на підставі повідомлення суб'єкта господарювання, але їх невнесення також не є підставою для зменшення розміру пенсії позивача в розумінні Закону № 1058.

Також є неприйнятними доводи відповідача 1 про пропуск строків звернення до суду, оскільки відповідачем на підтвердження своїх аргументів не надано будь-якого доказу.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивач дізнався про акт позапланової перевірки лише в квітні 2018 року із відповіді на адвокатський запит та долучених до нього документів. Оскільки первісний позов поданий позивачем 31.08.2018, то шестимісячний строк звернення до суду, визначений ч.2 ст.122 КАС України, позивачем не пропущений.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо неправильного перерахунку пенсії за віком з 01.10.2017 року відповідно п.4-4 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та зобов'язання перерахувати розмір пенсії за віком пенсіонеру ОСОБА_1 з 01.10.2017 року із застосуванням показника Ікз - індивідуального коефіцієнта його заробітної плати - 2.29689, Кс - коефіцієнта його страхового стажу - 0.55013 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією починаючи з 01.10.2017 року по теперішній час.

Із змісту позовної заяви позивача вбачається, що останній не погоджується із діями відповідача 2 щодо проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 в розмірі 3596,01грн та уважає, що відповідач 2 мав би здійснити перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, що відповідало б пункту 4-4 Перехідних положень Закону №1058. При цьому, позивач самостійно здійснив такий перерахунок і вказує, що розмір його пенсії станом на 01.10.2017 має складати 4756,65грн, а не 3596,01грн.

Суд не приймає зазначені доводи позивача та уважає їх помилковими з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечується учасниками справи, відповідачем 2 здійснений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року з урахуванням пункту 4-3 Перехідних положень Закону № 1058. При цьому, станом на 30.09.2017, тобто до перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача складав 3523грн.

За змістом п.4-3 Перехідних положень Закону № 1058, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Позаяк, за правилами пункту 4-4 Перехідних положень Закону № 1058, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3.10.2017 № 2148-VIII набрав чинності 11.10.2017 року.

Із аналізу пунктів 4-3, 4-4 Перехідних положень Закону № 1058 слідує, що пункт 4-3 застосовується для перерахунку пенсії, які призначені до внесення змін цим законом, а пункт 4-4 застосовується при призначенні пенсії у період, вказаний у цьому пункті.

Судом встановлено, що пенсія позивачу за віком призначена 12.07.2014 року, тобто до набрання чинності Закону №2148, отже на нього поширюється дія норми пункту 4-3 Перехідних положень Закону № 1058.

Водночас, суд звертає увагу на те, що дія пункту 4-4 Перехідних положень Закону № 1058 поширюється на тих осіб, яким пенсія призначена у період з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а оскільки, як зазначено вище, пенсія позивачу призначена в 2014 році, то вказана норма на позивача не поширюється.

За наведених обставин, дії відповідача під час перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 на підставі пункту 4-3 Перехідних положень Закону № 1058 із застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% є правомірними, тому вказана позовна вимога задоволенню не належить.

Також суд зазначає, що учасниками справи у заявах по суті наведені численні аргументи та доводи на підтвердження своєї позиції, позаяк, Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції з прав людини зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006, №63566/00, параграф 23).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується їх відзиви, і не довели в повній мірі правомірності вчинених дій та прийнятих ними рішень.

Отже, вимоги позивача є частково правомірними та частково обґрунтованими, тому належать до часткового задоволення.

З приводу стягнення судових витрат по сплаті судового збору на користь позивача, то суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 18.09.2018 року позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення позивачем будь-яких інших судових витрат суду не надано, в зв'язку з чим відсутні підстави для застосування статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо проведення позапланової перевірки Приватного навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд" згідно з наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.01.2018 №7 "Про проведення перевірок".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.01.2018 №7 "Про проведення перевірок" в частині проведення позапланової перевірки Приватного навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд".

Визнати протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, яка була перерахована згідно з розпорядженням Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 №141654.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.01.2018 №141654 в повному обсязі.

Зобов'язати Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 різниці між фактично виплаченою та належною до виплати пенсією, перерахованої станом на 01.10.2017, з урахуванням оцінки наданої судом в даному судовому рішенні.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування направлення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.01.2018 №170/10, акта Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 10.01.2018 №6, - відмовити.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо неправильного перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017 відповідно до п.4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії", - відмовити.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017 із застосуванням показника індивідуального коефіцієнта його заробітної плати (Ікз) - 2.29689, показника коефіцієнта його страхового стажу (Кс) - 0.55013, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ),

3) відповідач 2 - Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Бурова, 17а/3, ).

Повний текст рішення складений 14 грудня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.