Справа № 2-а-663/10/1512
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа: № 2-А-663/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одесі про визнання незаконною бездіяльності і зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одесі щодо відмови у перерахунку щомісячного підвищення до державної пенсії, як учаснику бойових дій за період з 1 січня 2005року у розмірі 150% мінімальної пенсії. Позивач просив зобов'язати відповідача виконати перерахунок щомісячного підвищення пенсії, як учаснику бойових дій з 1 січня 2005 року у розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком, як то передбачено ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби та деяких інших осіб". У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі і на обгрунтування позовних вимог посилався на ч.4 ст.13 і на ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ч. 1 ст.25 Закону „Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби, та деяких інших осіб", ст.17,19 ЗУ ..Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"",ст.ст.22,46 Конституції України.

Представник відповідача з позовом не погодився з таких підстав: ОСОБА_1 призначено та виплачується підвищення до державної пенсії, як учаснику бойових дій. відповідно до діючого законодавства і правові підстави для перерахунку позивачу пенсії відсутні.

Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком з 1998 року, перебуває на пенсійному обліку в УПФ України в Київському районі м.Одеси. ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серія АБ №260046, виданим 21 вересня 1996 року Одеським облвоєнкомом.

Право позивача, як учасника бойових дій, на підвищення до державної пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком передбачено ч.4 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон №3551 -XI1). ОСОБА_1 отримує підвищення до пенсії як учасник бойових дій у розмірі 25% мінімальної пенсії. Позивач у жовтні місяці 2006 року звернувся до УПФ України в Одеській області з заявою про перерахунок підвищення до державної пенсії відповідно до Закону №3551-Х11, починаючи з 1.01.2005 року. Відповідач листом за №336/3-1 від 5.11.2006 року відмовив ОСОБА_1 у перерахунку підвищення до пенсії. Позивач вважає порушеним своє право на отримання пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, тому звернувся до суду з цим позовом.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підлягаючими частковому задоволенню з таких підстав:

У період з 2000 року по 2004 рік розмір мінімальної пенсії за віком закон не визначав. Законом на кожен рік визначався розмір прожиткового мінінмуму на місяць (2000 р.-216,56 грн Закон №2025-Ш, 2001 р. - 248,77 грн Закон №2330-Ш, 2002 p.- 268 грн Закон № 2780-Ш. 2003 р. - 268 грн Закон № 247-ІУ, 2004 р. -284,69 грн. Закон №1704-ІУ).

З 1 червня 2003 року по 1 жовтня 2003 року позивач отримував підвищення до державної тенсії на підставі Закону №3551-XI1 та відповідно до постанов Кабміну України №342 від 19 герезня 1996 року і №831 від 26 липня 1996 року. Розмір підвищення до державної пенсії юзраховувався з грошової суми 16 грн,62 коп., азі жовтня 2003 року відповідно до постанови Кабміну України №1 від 3 січня 2003 року - з грошової суми у розмірі 19 грн.91 коп.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України „ Про загальнообов'язкове державне :енсійне страхування" від 9.07.2003 року. 4.1 ст.28 зазначеного Закону визначає, що мінімальна :енсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили ірацездатність.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 1 листопада 1996 року №9 „Про астосування Конституції при здійсненні правосуддя" зазначив, що судам при розгляді справи необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автоновмної республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції так і закону.

Ч.1ст.46 Конституції України передбачає право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо правового статусу ветеранів війни, у тому числі щодо надання їм пільг, переваг та соціальних гарантій, визначаються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та Законами України основних соціальних гарантій, до яких відноситься і пенсія, визначаються ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"". Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна соціальна гарантія, встановлюється законами. На підставі ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Із урахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого має обраховуватися надбавка позивачу до державної пенсії як інваліду війни не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч.І ст.28 ЗУ „Про загальнообов"язкове пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Будь-якими іншими діючими законодавчими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами , при визначенні позивачу розміру підвищення до державної пенсії та додаткової пенсії належить керуватися ч.З ст.46 Конституції України, ч.4 ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 17 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"", ч. 1 ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

З 1 липня 2006 року вступили в дію зміни, внесені 5.10.2005 року Законом №2939-У1 до ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Нова редакція ч.4 ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачає право учасника бойових дій на надбавку до пенсії в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Отже, з 1 липня 2006 року право позивача на отримання підвищення до пенсії зменшено з 150 % до 25% прожиткового мінімуму.

Ст.22 Конституції України гарантує, що при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу прав і свобод. До того ж, ст.2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що «Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади, і органів місцевого самоврядування, які обмежують права та пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Керуючись Конституцією України, суд зирішує даний спір відповідно до вимог ст.ст.2,12,13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до вимог ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У даному випадку зазначений процесуальний строк починається з 3.02.2010 року, коли позивач звернувся до суду з цим позовом . Відмову УПФ у 2006 році позивач не оскаржував, питання про поновлення процесуального терміну позивачеві сторона не ставила, доказів поважності причин порушення процесуального строку суду не надала.

Пнсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначенного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Керуючись ст. 158-163 КАС України, суд

Постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси ОСОБА_2 у перерахунку щомісячного підвищення до пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 3 лютого 2010 року відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Зобов»язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області виконати ОСОБА_1 перерахунок щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком з 3 лютого 2010 року відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси. Заява про апеляційне оскарження надається протягом 10 днів з дня оголошення постанови, апеляційна скарга подається протягом_20 днів з дня подачі заяви, з направленням копії до апеляційного суду.

Суддя