Справа № 813/1993/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/544/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника позивача Штинди О.В.,

за участю представника відповідачів Гавриляка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року, прийняте суддею Мартинюком В.Я., о 15 годині 19 хвилині у місті Львові у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» до комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» ( надалі - ТзОВ «Спец Оіл Сервіс», позивач) звернулося з адміністративним позовом до комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним і скасування рішення комісії №643576/38540625 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №212 від 16.03.2018 року в ЄРПН (Єдиний реєстр податкових накладних).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником копій документів (розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків). Також в даному рішенні вказано, що згідно з договором поставки від 01.04.2016 року покупець здійснює 100% передоплати за товар.

Разом з тим, надання платником податків банківської виписки по рахунку від 12.04.2018 року свідчить про виконання ним вимог контролюючого органу щодо подання копій документів (розрахункових документів, банківських виписок, особових рахунків). Щодо передоплати, то таке не відповідає дійсності, оскільки п.5.2 договору поставки нафтопродуктів від 01.04.2016 року №41 - НП передбачено право постачальника відвантажити покупцю товар без передоплати та складання відповідної додаткової угоди з погодженням нових строків.

Крім того, зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вбачається, якому саме критерію ризиковості відповідає платник податків та розрахункового показника за таким критерієм. Отже, таке рішення не відповідає критеріям чіткості та розумності.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів №1246 від 29.12.2010 року та ст.ст. 74, 201 Податкового кодексу України. Зазначає, що позивачем було скеровано документи в порушення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки два з чотирьох документів пошкоджені та не відкриваються, що підтверджено витягом з Журналу розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлених податкових накладних/ розрахунку коригування.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга зводиться до аналізу норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що, ні при винесенні оскаржуваного рішення, ні в суді першої інстанції відповідач не покликався на те, що документи електронної пошти не відкривались; не було додано і Журналу, на який є покликання в апеляційній скарзі.

Разом з тим, відповідач не вказує яку норму Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» порушено позивачем, хоча не заперечує отримання документів від ТзОВ «Спец Оіл Сервіс».

Позивачем підтверджено оплату та надано всі необхідні документи (генеральний договір, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, договір оренди транспорту, банківські виписки, декларацію про відповідальність, договір оренди резервуарів), однак отримано оскаржуване рішення.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за результатами господарських операцій з поставки дизельного палива ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» було складено податкову накладну №212 від 16.03.2018 року та подано через систему обміну електронними документами в органи ДФС, що підтверджується відповідною квитанцією від 04.04.2018 року №.

Як вбачається із наведеної квитанції про реєстрацію податкової накладної в ній зазначено, що: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

В подальшому комісією ДФС було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2018 року за №643576/38540625.

Підставою відмови у реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних було ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також контролюючим органом у вказаному рішенні зазначено, що згідно з договором поставки від 01.04.2016 року покупець здійснює 100% передоплати за товар.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.6 Порядку).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку).

Відповідно до п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом встановлено, що позивачем було подано контролюючому органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена, з додаванням відповідних копій документів на підставі яких здійснювалась поставка дизельного пального (видаткова накладна за № 16/03-2 від 16.03.2018 року, товарно-транспортна накладна за № 16/03-2/186 від 16.03.2018 року, договір поставки нафтопродуктів від 01.04.2016 року за № 41-НП, видаткова накладна від 16.03.2018 року за №16/03-2, товарно-транспортна накладна від 16.03.2018 року за №16/03-2/186, договір оренди (найму) транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 06.12.2017 року за № 06/12/17-01, банківська виписка по рахунку ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» за 12.04.2018 року, декларація про відповідність від 09.01.2018 року, паспорт від 10.03.2018 року за №416, сертифікат відповідності 14.12.2017 року, договір оренди резервуарів 19.06.2017 року за №4).

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що надання платником податків банківської виписки по рахунку від 12.04.2018 року свідчить про виконання ним вимоги контролюючого органу щодо надання копій документів (розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків).

Зазначення відповідачем в оскарженому рішенні про необхідність здійснення 100% передоплати за товар не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки п.5.2 договору поставки нафтопродуктів від 01.04.2016 року №41-НП передбачено право постачальника відвантажити покупцю товар без передплати та складання відповідної додаткової угоди з погодженням нових строків оплати. У такому випадку сторони домовилися, що покупець зобов'язується сплатити за поставлений товар на підставі договору протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки товару.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що зі змісту наявної квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що контролюючим органом, всупереч вимогам підп.3 п.13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідачем не зазначено якому саме критерію ризиковості відповідає платник податків, а також не зазначено розрахункового показника за таким критерієм.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на Критерії оцінки, без наведення відповідного пункту та підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначена позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17.

Відповідно до п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем були надані документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, виписки по банківському рахунку, яка свідчить про отримання оплати за поставлений товар.

Покликання апелянта на те, що два з чотирьох документів пошкоджені та не відкриваються, що підтверджено витягом з Журналу розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлених ПН/РК не беруться судом до уваги, оскільки такі не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Також апеляційний суд наголошує, що з урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов'язку доказування, принципу правової визначеності слід трактувати будь-які «сумніви» не інакше, як неспроможність суб'єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов'язку.

Нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних рішень є підставою судового захисту порушених прав позивача. Будь-який інший висновок, фактично, зводить нанівець всю систему завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 813/1993/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 18.12.2018 року.