Справа № 813/1761/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/352/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника відповідача Білостоцького С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Брильовського Р.М., повний текст рішення складено 20 серпня 2018 року) у справі № 813/1761/18 за позовом ОСОБА_3 до керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни про визнання протиправним і скасування наказу, суд-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати протиправними та скасувати наказ №06-02/04 від 24.04.2018 керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким застосовано дисциплінарне стягнення відносено неї, у вигляді догани, як такий, що прийнятий із перевищенням службових повноважень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни від 24.04.2018 №06-02/04 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Рішення суду першої інстанції оскаржив керівник апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П., яка в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано правової оцінки тому, що позивачу було відомо про відсутність працівника ОСОБА_4 на робочому місці, разом з тим, вона внесла недостовірні дані до табелю обліку використання робочого часу. Крім того, судом не враховано, що відповідно до наказу голови Львівського апеляційного господарського суду №07/03-284 від 27.12.2012 «Про затвердження графіку документообігу первинних бухгалтерських документів» на начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 покладено обов'язок щодо внесення даних до «Табелю обліку використання робочого часу» та подання його на затвердження голові суду. До посадових обов'язків позивача входить контроль за станом трудової та виконавчої дисципліни у суді, виконання працівниками суду Правил внутрішнього трудового розпорядку. Таким чином, висновок суду про те, що позивач не здійснює контролю за трудовою дисципліною працівників, а саме перебування їх на робочому місці, не відповідає фактичним обставинам справи.

На подану апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 у Львівському апеляційному господарському суді працює з 15 травня 2007 року на посаді заступника начальника відділу, а з 01 жовтня 2009 року на посаді начальника відділу кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу (начальника відділу управління персоналом). Державний службовець категорії «Б».

21 березня 2018 року керівником апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П., відповідно до ст. ст. 64, 65, 68, 69 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, видано наказ №06-02/01 «Про відкриття дисциплінарного провадження» стосовно начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 та зобов'язано дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду здійснити перевірку інформації викладеної у службовій записці начальника відділу Львівського апеляційного господарського суду та документів, які можуть свідчити про факт вчинення начальником відділу управління персоналом дисциплінарного проступку та в повному обсязі визначити ступінь вини, характер і тяжкість дисциплінарного проступку.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду у складі, затвердженому наказом керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2016 року №06-02/12 із змінами, внесеними наказом керівника апарату суду від 02 листопада 2017 року № 06-02/08 (за відсутності членів комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_5, у зв'язку з відстороненням їх від виконання обов'язків члена комісії на час проведення дисциплінарного провадження наказом керівника апарату суду №06-02/02 від 29 березня 2018 року) на виконання наказу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №06-02/01 від 21 березня 2018 року проведено дисциплінарне розслідування стосовно начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3

За результатами проведення службової перевірки дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду встановила, що інформація, викладена у службовій записці начальника відділу вивчення та узагальнення судової практики, координації роботи з надання методичної допомоги судам першої інстанції ОСОБА_6 та поясненнях керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П. з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, не підтвердилися, оскільки комісією встановлено відсутність самого факту, який може свідчити про вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов'язків державного службовця.

За наслідками розгляду дисциплінарної справи, 13 квітня 2018 року дисциплінарною комісією Львівського апеляційного господарського суду складено висновок про відсутність в діях начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 дисциплінарного проступку передбаченого ст. 65 Закону України «Про держану службу» та подано керівнику апарату суду подання від 16 квітня 2018 року з рекомендацією закрити дисциплінарне провадження на підставі пункту 3 статті 73, пункту 3 ст. 77 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 стосовно начальника відділу управління персоналом Львівського апеляційного господарського суду, оскільки під час розгляду дисциплінарної справи не встановлено факту вчинення нею дисциплінарного проступку. Дане подання комісії було підписано з окремою думкою, в якій член комісії зазначив, що під час дисциплінарного провадження, дисциплінарна комісія не об'єктивно дослідила наявні у справі докази та не спростувала обставини, які викладені у письмових поясненнях начальника відділу узагальнення ОСОБА_6 від 29 березня 2018 року.

Наказом № 06-02/01 від 24 квітня 2018 року керівником апарату Львівського апеляційного господарського суду за неналежне виконання посадових обов'язків ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано стосовно неї дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 69 Закону України «Про державну службу», обов'язок щодо встановлення факту дисциплінарного проступку, зокрема, чи є в діянні державного службовця склад дисциплінарного проступку і якого саме, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, покладено на дисциплінарну комісію. А дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність в діях позивача, дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов'язків та відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки дисциплінарною комісією не встановлено фактів, які можуть свідчити про вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку. Відповідно до розділу VIII Закону України «Про державну службу» №889-УПІ, а також із роз'яснень Національного агентства України з питань державної служби від 15.09.2017 N 31-р/з, рекомендаційний характер подання дисциплінарної комісії не позбавляє суб'єкта призначення обов'язку виконати дії, передбачені Законом. А такий вид стягнення як догана, суб'єкт призначення накладає виключно за поданням дисциплінарної комісії ( п.6 ст.66 Закону). Крім того, суд наголосив, що жодних доказів з приводу відсутності ОСОБА_4 на робочому місці в період з 14 по 23 лютого відповідачем суду не було надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що керівник апарату суду, оголошуючи догану, діяла всупереч вимог зазначеної статті, оскільки дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду рекомендувала керівнику апарату Львівського апеляційного господарського суду закрити дисциплінарне провадження стосовно, оскільки дисциплінарною комісією не встановлено фактів, які можуть свідчити про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців урегульовано статтею 64 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, відповідно до якої за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

На підставі статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Статтею 69 Закону, зокрема, встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Звертаємо увагу на те, що рекомендаційний характер подання дисциплінарної комісії має ознаки рекомендаційної правової норми, що, в свою чергу, рекомендує певний спосіб дій.

Статтею 74 Закону встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Тобто повноваженнями щодо визначення виду стягнення і врахування, зокрема, обставин, що пом'якшують чи обтяжують дисциплінарний проступок, наділена виключно дисциплінарна комісія відповідно до Закону, який не надає права суб'єкту призначення застосовувати до державного службовця інший вид дисциплінарного стягнення, ніж той, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, виключними повноваженнями щодо встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця наділена лише дисциплінарна комісія.

Згідно з частиною 9 статті 71 цього Закону за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, невиконання або ж неналежне виконання останнім посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією. При цьому, законодавством вимагається щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований і дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкта, суб'єкта, об'єктивної сторони, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Обов'язок щодо встановлення факту дисциплінарного проступку, зокрема, чи є в діянні державного службовця склад дисциплінарного проступку і якого саме, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, покладено на дисциплінарну комісію (ст.69 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до розділу VIII Закону України «Про державну службу» №889-УПІ, а також із роз'яснень Національного агентства України з питань державної служби від 15.09.2017 N 31-р/з, рекомендаційний характер подання дисциплінарної комісії не позбавляє суб'єкта призначення обов'язку виконати дії, передбачені Законом. А такий вид стягнення як догана, суб'єкт призначення накладає виключно за поданням дисциплінарної комісії ( п.6 ст.66 Закону).

Як встановлено судом, дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність в діях позивача, дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов'язків та відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки дисциплінарною комісією не встановлено фактів, які можуть свідчити про вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку.

У ході розгляду справи судом було встановлено, що підставою для відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника відділу управління персоналом Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 стало те, що керівником апарату суду Палюх О.П., на її думку, з'ясована невідповідність інформації зазначеної у «Табелі обліку використання робочого часу за лютий 2018 року» Львівського апеляційного господарського суду фактичному перебуванні працівника на робочому місці, а саме, встановлений факт відсутності працівника відділу вивчення та узагальнення судової практики, координації роботи з надання методичної допомоги судам першої інстанції головного спеціаліста ОСОБА_4 у період з 14.02.2018 по 23.02.2018.

Відповідно до розділу V Правил внутрішнього службового розпорядку Львівського апеляційного господарського суду, затверджених загальними зборами працівників Львівського апеляційного господарського суду протоколом № 2 від 13.10.2016, працівник суду повідомляє про відсутність свого безпосереднього керівника (п.1 розділу V Правил), а у разі недотримання працівником суду цієї вимоги складається акт про відсутність працівника на робочому місці (п.2 розділу V Правил).

У разі ненадання працівником суду доказів поважності причин своєї відсутності на роботі, він повинен подати письмові пояснення на ім'я голови Львівського апеляційного господарського суду або керівника апарату суду щодо причин своєї відсутності (п.З розділу V Правил) (а.с.130).

Відповідно до коментаря ст. 140-142 КЗпП у разі відсутності працівника на підприємстві його безпосередній керівник, в даному випадку ОСОБА_6 має з'ясувати причину цієї відсутності (наприклад, зателефонувати працівнику за номером, який є в його особовій картці) та повідомити про це керівника підприємства або іншу посадову особу (наприклад директора з кадрових питань та побуту, начальника відділу кадрів тощо), уповноважену приймати рішення з подібних питань, а також за необхідності подавати на його ім'я доповідну записку з викладенням усіх з'ясованих обставин обставин відсутності працівника. Однак, ОСОБА_6, підтверджуючи у своїх поясненнях (а.с.98) факт відсутності ОСОБА_4 на роботі в період з 14 по 23 лютого 2018 року, цих вимог не виконала.

Як встановлено судом, жодних актів з приводу відсутності ОСОБА_4 на робочому місці в період з 14 по 23 лютого безпосереднім її керівником ОСОБА_6 складено не було.

Більше того, присутність ОСОБА_4 на роботі у зазначений період підтверджується як самим поясненням ОСОБА_4 (а.с.133) так і поясненням працівника відділу вивчення та узагальнення судової практики, координації роботи з надання методичної допомоги судам першої інстанції, ОСОБА_7, яка в ході службового розслідування пояснила, що працює в одному кабінеті з ОСОБА_4 в період з 14 по 23 лютого 2018року перебувала на робочому місці і виконувала свої посадові обов'язки (а.с.134).

Допитана в якості свідка керівник апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П. пояснила суду, що жодних актів про відсутність ОСОБА_4 на робочому місці в період з 14 по 23 лютого 2018 складено не було.

Доводи відповідача про внесення позивачем недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу в судовому засіданні не підтверджено, оскільки позивачем підтверджено та не спростовано відповідачем факту, що відомості, які містяться у табелі обліку використання робочого часу за лютий 2018 року, підписаний нею та завірений головою Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_8 внесені на підставі наявної у відділі управлінні персоналом інформації.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги з приводу наявності у начальника відділу управління персоналом обов'язку контролювати прихід на роботу працівників суду, не спростовує обставин перебування працівника ОСОБА_4 на робочу місці в період з 14 по 23 лютого 2018 року, що підтверджується наведеними вище обставинами справи.

Водночас, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги з приводу обізнаності позивача на предмет відсутності працівника ОСОБА_4 на робочу місці у період з 14 по 23 лютого 2018 року через наявність службової записки безпосереднього керівника вказаної особи- ОСОБА_6. від 26.02.2018року (а.с. 88), оскільки із змісту зазначеної службової записки слідує, що вона складена зі сплином періоду ймовірної відсутності працівника ОСОБА_4 на робочу місці та адресована виключно Керівнику апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів обізнаності позивача із змістом названого службового документу.

Враховуючи викладене, апеляційний приходить до висновку, що керівник апарату суду, оголошуючи догану, діяла всупереч вимог зазначеної статті, оскільки матеріалами службового розслідування не встановлено фактів, які можуть свідчити про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Стосовно клопотання скаржника з приводу виклику та допиту в якості свідків членів дисциплінарної комісії Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та головного спеціаліста ОСОБА_4, то колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача слугували матеріали дисциплінарного розслідування, до яких ввійшли пояснення члена дисциплінарної комісії ОСОБА_7 (а.с.134), головного спеціаліста ОСОБА_4 (а.с.133), які у складі матеріалів дисциплінарного розслідування оцінені судом при розгляді справи.

Щодо необхідності виклику та допиту в якості свідка члена дисциплінарної комісії Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_9, то апеляційний суд зазначає, що член дисциплінарної комісії ОСОБА_9 висловив окрему думку щодо висновку дисциплінарної комісії, яка у складі матеріалів дисциплінарного розслідування оцінена судом при розгляді справи.

Що ж до необхідності викликання та допиту в якості свідка членів дисциплінарної комісії ОСОБА_10, ОСОБА_11, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють чи наведені суб'єктом підстави та зібрані ним докази на день прийняття відповідного рішення давали йому змогу прийняти йому таке рішення.

Отож, зібрання додаткових доказів у вигляді допитів свідка, покази чи пояснення яких не були правовою підставою для винесення оскаржуваного рішення не є предметом дослідження суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №06-02/04 від 24.04.2018 керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 813/1761/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.