Справа № 360/3090/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

10 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3090/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Луганського обласного військового комісаріату (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»;

2) зобов`язати відповідача подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» за формою, встановленою Додатком 13 до «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530.

Ухвалою від 08 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків (а.с. 17).

Ухвалою від 22.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (а.с. 1-2).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 07.09.2018 позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням йому інвалідності, пов`язаної з проходження військової служби. До вказаної заяви позивач додав усі необхідні документи. В порушення пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975, у 15-денний строк з дня реєстрації документів, відповідачем не подано висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Листом відповідач вказав, що позивач додатково має подати документи про причини. та обставини порання.

З 24.04.1985 по 08.06.1987 позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах, в тому числі приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в складі військової частини НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджуються військовим квитком, довідкою Старобільсько-Новопсковського ОРВК. Згідно з витягом з протоколу від 07.02.2014 № 341 засідання Центральної військово-лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця - поранення голови, лівої руки, лівої ноги (контузія головного мозку 1986 року) сержанта у відставці ОСОБА_1 та подальші захворювання - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії. Внаслідок поранення, контузії та подальших захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, з 03.03.2014 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 396157 від 35.03.2014. З 20.12.2016 з тих же підстав позивачу змінено групу інвалідності на другу. При черговому огляді друга група інвалідності підтверджена позивачу на строк з 01.01.2018 до 01.01.2020.

З 03.03.2014 позивачу встановлена третя група інвалідності, проте одноразова грошова допомога йому не виплачувалась. Враховуючи те, що з 20.12.2016 р. позивачу встановлено 2 групу інвалідності і предметом спору є виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності позивач, на його думку, має право на призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.

Твердження відповідача про необхідність надання витягу з наказу командира військової частини про виключення із списків особового складу частини, на думку позивача, є протиправним. В пункті 4.7 Положення, затвердженого наказом МО України від 14.08.2014 № 530 зазначено, що військовослужбовці строкової служби зобов`язані надавати не зазначений витяг з наказу, а копію військового квитка.

З цих же підстав протиправним є вимагання від заявника надати довідку про первинне встановлення інвалідності. Заявник не може мати таку довідку, оскільки при наданні особі з інвалідністю нової довідки про встановлення іншої групи інвалідності чи підтвердження інвалідності на новий термін - попередня довідка вилучається органами МСЕК.

У разі необхідності додаткової інформації щодо встановлення інвалідності для прийняття рішення розпорядником бюджетних коштів щодо призначення одноразової грошової допомоги - уповноважений орган (відповідач) може звернутись із запитом до органів МСЕК для отримання необхідної інформації. Тим більш, що обов`язок уповноваженого органу надавати допомогу в оформленні документів у разі необхідності - встановлений пунктом 4.8 Положення, затвердженого наказом МО України від 14.08.2014 № 530.

Відповідач позовні вимоги не визнав про що подав заперечення на позовну заяву (а.с. 31-32).

В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.

З посиланням на норми Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/2607, зазначив, що позивачу необхідно подати до Луганського обласного військового комісаріату вичерпний перелік документів, одним з яких є наступний: документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те. що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби). В разі неподання цього документу, оформляти та подавати в Департамент фінансів Міністерства оборони України, неповний комплект документів, Луганський обласний військовий комісар не тільки не мав підстав, а і це є порушенням вище перелічених нормативних актів. Позивачем зазначений документ до Луганського ОВК наданий не був. крім того, з поданих позивачем первинних документів нічого про обставини отримані поранення та контузії не зазначене.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 48, 52).

З урахуванням вимог статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не прибули, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , що підтверджується інформацією, зазначеною в паспорті громадянина України (а.с. 14), картки фізичної особи - платника податків (а.с. 14 зв.).

Згідно з інформацією, зазначеною у військовому квитку від 18.04.1985 НОМЕР_3 та довідки від 11.04.2014 № 10, позивач з 24.04.1985 по 03.06.1987 проходив службу у Збройних силах, приймав участь у бойових діях на території Афганістану (а.с. 9-10).

Згідно з інформацією, зазначеною у витязі з протоколу від 07.02.2014 № 341 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця порання (контузія), так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 11 зв.).

Відповідно до інформації, зазначеної у довідці МСЕК серія 10 ААВ № 396157 від 25.03.2014, первинно встановлено ІІІ група інвалідності з 03.03.2014 на строк до 01.04.2015 у зв`язку з поранням (контузією), що так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).

Відповідно до інформації, зазначеної у довідці МСЕК серія 12 ААА № 441899 повторно встановлено ІІ група інвалідності з 20.12.2016 на строк до 01.01.2018 у зв`язку з поранням (контузією), що так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 12 зв.).

Відповідно до інформації, зазначеної у довідці МСЕК серія 12 ААА № 509852 повторно встановлено ІІ група інвалідності з 01.01.2018 на строк до 01.01.2020 у зв`язку з поранням (контузією), що так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 13).

Згідно з інформацією, зазначеною у копії посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 29 грудня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної ради Луганської області, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 11).

07.09.2018 до відповідача надійшла заява позивача від 04.09.2018 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок поранення та контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, до якої додані наступні документи: копію військового квитка від 18.04.1985 НОМЕР_3 , копію картки платника податків, витяг із протоколу № 341 засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 07.02.2014, копію посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_4 , виданого 27.12.2017, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.02.2014 № 230/ж, довідку Старобільсько-Новопсковського ОРВК про те, що ОСОБА_1 брав участь у бойових діях на території Афганістану від 14.02.2014 № 10, копію довідки до акту медико-соціальної експертної комісії про встановлення 2 групи інвалідності серії 12ААА № 509852 від 26 грудня 2017 року, карточку реквізитів, згода на обробку персональних даних, копії паспорта громадянина України (а.с. 54-66).

Листом Луганського обласного військового комісаріату від 10 вересня 2018 року № ВСЗ-81 ОГД-180 ОСОБА_1 повідомлено, що для прийняття рішення по суті питання потрібен документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. З метою отримання повного пакету документів для прийняття позитивного рішення комісією МОУ з питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби позивачу повернуто на доопрацювання документи поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутній документ, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини. Запропоновано надати первинну довідку МСЕК по встановленню інвалідності з метою долучення до раніше поданого комплекту документів для направлення на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а.с. 8, 34, 69).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону № 2011-XII) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини другої статті 16-3 Закону № 2011-XII у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, за приписами частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-XII визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Згідно з пунктом 11 цього Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.

Як свідчать матеріали справи, 04.09.2018 позивачем подана заява для виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, до якої додані наступні документи: копію військового квитка від 18.04.1985 НОМЕР_3 , копію картки платника податків, витяг із протоколу № 341 засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 07.02.2014, копію посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_4 , виданого 27.12.2017, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.02.2014 № 230/ж, довідку Старобільсько-Новопсковського ОРВК про те, що ОСОБА_1 брав участь у бойових діях на території Афганістану від 14.02.2014 № 10, копію довідки до акту медико-соціальної експертної комісії про встановлення 2 групи інвалідності серії 12ААА № 509852 від 26 грудня 2017 року, карточку реквізитів, згода на обробку персональних даних, копії паспорта громадянина України, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення Порядку № 957 висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України не надсилався та на стадії звернення позивача із відповідною заявою відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у поданні до розпорядника бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , викладеної у листі від 10.09.2018 № ВСЗ-819 ОГД-180 є протиправними.

Щодо вимоги зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 оформити та подати до розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Тобто, законодавством чітко передбачено обов`язок уповноважених органів, зокрема військових комісаріатів, за наслідками розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги приймати відповідний висновок з подальшим направленням розпоряднику коштів.

Враховуючи висновок суду щодо протиправності дій відповідача стосовно відмови у поданні до розпорядника бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , а також визначений законодавством обов`язок військових комісаріатів подавати відповідні висновки до розпорядника коштів, зобов`язувати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міністерства оборони України документи на одержання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги окремо судовим рішенням не потребує.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог статті 245 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2017 про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 802/1966/17-а (провадження № К/9901/25142/18), які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання противоправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у поданні до розпорядника бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , викладеної у листі від 10.09.2018 №ВСЗ-819 ОГД-180.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2018 про виплату одноразової грошової допомоги.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» за формою, встановленою Додатком 13 до «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2018 року.

Суддя С.М. Чиркін