Справа № 360/3632/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3632/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі -представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Попаснянському районі), в якій позивач просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 01.11.2018 щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні частки пільгового стажу відповідно Списку №1 та в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати УПФУ в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди роботи: з 22.04.1991 по 17.11.1997 гірником по ремонту гірничих виробіток підземним з повним робочим днем під землею та гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на шахті «ім. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля»; з 24.11.1998 по 13.12.2000, та з 30.09.2002 по 16.09.2003 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім. В.Р.Менжинського; з 01.11.2003 по 22.03.2004 гірником з повнім робочим днем на підземних роботах у приватному виробничо-комерційному підприємстві «Південьпідзембуд»; з 15.12.2006 по 23.01.2007, з 24.01.2007 по 16.11.2008, та з 18.03.2013 по 17.08.2013 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею та помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля»,

- зобов'язати УПФУ в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 30 липня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до УПФУ в Попаснянському районі про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Однак рішенням від 01.11.2018 УПФУ в Попаснянському районі було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому управлінням визнаний його загальний страховий стаж роботи строком 29 років 05 місяців 10 днів, з яких пільговій стаж відповідно до Списку №1 визнано тільки 09 років 07 місяців 19 днів та вказано, що до пільгового стажу зараховано період роботи з 17.11.2008 по 17.03.2013 (04 роки 04 місяця) в ТОВ «Інтер-Інвест вугілля», та з 21.08.2013 по 03.09.2018 (05 років 11 днів) в ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля». Також вказано, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 не зараховано періоди роботи: з 22.04.1991 по 17.11.1997, коли ОСОБА_2 працював гірником по ремонту гірничих виробіток підземним з повним робочим днем під землею та гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на шахті «ім. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля»; з 24.11.1998 по 13.12.2000, коли він працював на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім. В.Р.Менжинського гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею; з 01.11.2003 по 22.03.2004, коли він працював гірником з повнім робочим днем на підземних роботах у приватному виробничо-комерційному підприємстві «Південьпідзембуд»; з 15.12.2006 по 23.01.2007, з 24.01.2007 по 16.11.2008, та з 18.03.2013 по 17.08.2013, коли ОСОБА_2 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля» на посадах гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею та помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею. Не зараховуючи ці періоди, відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 не надав до УПФУ в Попаснянському районі уточнюючих довідок, які передбачені п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637), а також посилається на відсутність інформації щодо атестації робочого місця у ці періоди. Позивач вважає таке рішення неправомірним, тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 14.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк.спр.1-2).

03.12.2018 за вх. № 36712/2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк.спр. 51), у якому відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши наступне.

03.09.2018 ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Попаснянському районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До заяви було надано: військовий квиток, диплом, трудову книжку НОМЕР_2 від 01.07.1985, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 150-159 від 03.09.2018, видані ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля».

Позивач на час звернення має страховий стаж роботи - 29 років 5 місяців 10 днів, в тому числі на пільгових умовах за списком № 1 - 9 років 7 місяців 19 днів згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу на підставі записів трудової книжки та інформації по спецстажу, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма ОК5), зараховано: період роботи з 17.11.2008 по 17.03.2013 ( 4 роки 4 місяці ) в ТОВ «Інтерінвествугілля», та з 21.08.2013 по 03.09.2018 ( 5 років 11 днів ) в ВО шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з виключенням періодів простоїв по причині АТО, проходження медогляду, відпустки без збереження заробітної плати, військкомат, тобто тих періодів роботи коли заявник не був зайнятий повний робочий день чи 50% та більше на підземних роботах.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 01.07.1985 ОСОБА_2 працював на шахті ім. В.Р. Менжинського ВО «Первомайськвугілля» з 22.04.1991 по 17.11.1997 гірничим по ремонту гірних виробіток підземним, гірничим майстром підземним, з 24.11.1998 по 13.12.2000 гірничим майстром, з 01.11.2003 по 22.03.2004 працював на приватному виробничо-комерційному підприємстві «Південьпідзембут» гірничим з повним робочим днем під землею, на ТОВ «Інтер- Інвест вугілля» з 15.12.2006 по 23.01.2007 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, з 24.01.2007 по 16.11.2008 помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею, з 18.03.2013 по 17.08.2013 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею.

Але записи трудової книжки ОСОБА_2 не містять повної та необхідної інформації до того, чи був заявник безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах, чи відволікався він у цей період на інші роботи, не передбачені Списком №1, чи перебував він у відпустках без збереження заробітної плати, у страйках та ін., тобто в трудовій книжці відсутні в повному обсязі відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. В записах трудової книжки відсутні також дані щодо проведення атестації робочих місць.

До заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_2 не надав довідок, які уточнюють пільговий характер роботи.

Саме тому, у зв'язку з відсутністю пільгових довідок та інформації щодо атестації робочого місця періоди роботи: на шахті «ім. В.Р. Менжинського» ДП «Первомайськвугілля» з 22.04.1991 по 17.11.1997, з 24.11.1998 по 13.12.2000, на приватному виробничо- комерційному підприємстві «Південьпідзембут» з 01.11.2003 по 22.03.2004 на ТОВ «Інтер - Інвест вугілля» з 15.12.2006 по 23.01.2007, з 24.01.2007 по 16.11.2008, з 18.03.2013 по 17.08.2013 - не зараховано до пільгового стажу роботи ОСОБА_2

Управління зазначає, що відповідно п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, тобто за наявності необхідного пільгового стажу роботи ОСОБА_2 мав би право на пенсію з 30.07.2018.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що управлінням правомірно прийнято рішення від 01.11.2018 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_2 через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, має статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки ВПО від 14.12.2016 № НОМЕР_3, фактичне місце проживання як ВПО: АДРЕСА_2 (арк. спр. 13-14, 15, 16).

03.09.2018 ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Попаснянському районі з заявою про призначення пенсії, додавши до заяви військовий квиток, диплом, трудову книжку НОМЕР_2 від 01.07.1985, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 150-159 від 03.09.2018, видані ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» (арк. спр. 54, 61).

Згідно з протоколом від 01.11.2018 № 1027 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з зазначенням зарахованого стажу: робота за Спиком 1 - 3 роки 4 місяці 27 днів, військова служба - 2 роки 10 місяців 19 днів; Список 1 - шахтарі - 6 років 2 місяці 22 дні; страховий стаж з 01.07.2000 - 13 років 3 місяці 28 днів; загальний стаж (після 2004 року) - 11 років 7 місяців 25 днів; загальний стаж - 29 років 5 місяців 10 днів (13.06.2017), стаж на підземних роботах (авто) - 6 років 2 місяці 22 дні (арк. спр. 62).

Рішенням УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 01.11.2018 ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 статті 114 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначивши, що до заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_2 не надав довідок, які уточнюють пільговий характер роботи. Період роботи на шахті «ім. В.Р. Менжинського» ДП «Первомайськвугілля» з 22.04.1991 по 17.11.1997, з 24.11.1998 по 13.12.2000, на приватному виробничо- комерційному підприємстві «Південьпідзембут» з 01.11.2003 по 22.03.2004 на ТОВ «Інтер - Інвест вугілля» з 15.12.2006 по 23.01.2007, з 24.01.2007 по 16.11.2008, з 18.03.2013 по 17.08.2013 не зараховано до пільгового стажу роботи в зв'язку з відсутністю пільгових довідок та інформації щодо атестації робочого місця (арк. спр. 53).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1058 доповнено розділом XIV--1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Аналогічні положення містяться в пункті «а» статті 13 Закону № 1788.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_4, виданим 26.02.1999 Первомайським МВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто 03.09.2018 позивачу виповнилося 50 років 1 місяць (арк.спр. 13-14).

Тобто, станом на 03.09.2018 (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) позивач досяг віку, визначеного вимогами статті 114 Закону № 1058.

Крім досягнення віку, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах є наявність страхового стажу не менше 22 років, з якого - не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Трудова книжка НОМЕР_2, видана на ім'я позивача, містить наступні записи щодо роботи ОСОБА_2 у ВП «Шахта ім. В.Р. Менжинського», ПВКП «Південьподземстрой», ТОВ «Інтер-Інвест-вугілля», ВП шахта «Золоте»:

- 15.10.1990 на підставі наказу № 113 від 15.10.1990 прийнятий учнем гірничого з ремонту гірних виробіток;

- 22.04.1991 на підставі наказу № 39/к від 03.05.1991 переведений на посаду гірничого гірних виробіток 3 розряду;

- 02.12.1991 на підставі наказу № 111 від 11.12.1991 присвоєно 4 розряд гірничого з ремонту гірних виробіток;

- 17.11.1997 на підставі наказу № 308/к від 14.11.1997 звільнений з шахти на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- 24.11.1998 на підставі наказу № 271/К від 24.11.1998 прийнятий на Шахту ім. Менжинського гірничим мастером;

- 13.12.2000 на підставі наказу № 164/к від 15.12.2000 звільнений на підставі ст. 36 КЗпП України;

- 30.09.2002 на підставі наказу № 138/к від 30.09.2002 прийнято на шахту «ім. Менжинського» підземним мастером;

- на підставі наказу № 49/к від 27.04.2000 за результатами атестації робочих місць з умов праці підтверджено право на пільгову пенсію за віком за списком № 1;

- 16.09.2003 на підставі наказу № 38/к від 18.09.2003 звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України;

- 01.11.2003 на підставі наказу № 21-к від 01.11.2003 прийнятий гірничим 4 -го розряду до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Південьподземстрой»;

- 22.03.2004 на підставі наказу № 18-к від 22.03.2004 звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України;

- 11.12.2006 на підставі наказу № 116/к від 22.01.2007 прийнято гірничим мастером до ТОВ «Інтер-інвест-вугілля»;

- 24.01.2007 на підставі наказу 7/к від 22.07.2007 призначено помічником начальника дільниці;

- 17.11.2008 на підставі наказу № 137-к від 17.11.2008 переведений гірничим майстром підземним з правом видачі нарядів з повним робочим днем під землею;

- 17.08.2013 на підставі наказу № 80/к від 19.08.2013 звільнений на підстав ч. 3 ст. 38 КЗпП України;

- 21.08.2013 на підставі наказу № 201 к від 21.08.2013 прийнятий до ВП «шахта «Золоте» начальником зміни з охорони праці, зв'язаний з підземними роботами;

- 05.09.2013 на підставі наказу № 213-к від 06.09.2013 переведений заступником начальника дільниці БВР;

- 24.02.2015 на підставі наказу № 17-к від 20.02.2015 переведений начальником зміни служби охорони праці, пов'язаний з підземними роботами;

- 18.05.2015 на підставі наказу № 276 від 18.05.2015 в результаті атестації робочих місць з умов праці підтверджується право на пільгову пенсію за віком по списку № 1 (арк.спр. 9-17, 68-71).

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Посада на яких працював позивач, відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Таким чином на підтвердження проведення атестації робочих місць надано відповідні накази, трудова книжка містить належні записи, крім того, позивачем додатково надано відповідачу довідки на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, і, з огляду на наявність наведених документів, пільговий стаж позивача за період роботи з 22.04.1991 по 17.08.2013 на посадах з повним робочим днем під землею становить більше 19 років, передбачених вимогами статті 114 Закону № 1058.

В трудовій книжці вказані періоди роботи, професія, посади, зазначено, що за професією на посаді позивач працював повний робочий день під землею.

На підтвердження проведення атестації робочих місць позивачем надано копії наказів ТОВ «Інтер-інвест вугілля» від 18.03.2005 № 31/к, від 19.02.2010 № 17/к, шахти «ім. В.Р. Менжинського» від 27.04.2000 № 49/к, від 13.02.1995 № 34/к «Об итогах аттестации рабочих мест по условиям труда» (арк.спр. 36-43).

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивачем, крім трудової книжки, надано довідки від 20.07.2018 № 2838, від 18.05.2018 № 1738, від 18.05.2018 № 1789, від 18.05.2018 № 1790, від 18.05.2018 № 1791, від 20.07.2018 № 2839, від 20.07.2018 № 2840, від 18.05.2018 № 1794, від 18.05.2018 № 1792, від 18.05.2018 № 1795 (арк.спр. 25-34).

Вказані довідки та накази засвідчені печатками адміністрації міста Первомайська Луганской народной республики.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв'язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведених довідках та копіях наказів про проведення атестації робочих місць, виданими архівом міста Первомайська Луганской Народной Республики, оскільки така інформація в повній мірі узгоджується з записами у трудовій книжці.

Також суд зауважує, що записи у трудовій книжці про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства, і дефектів їх вчинення не мають.

Більш того, відповідачем у рішенні від 01.11.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 не зазначено, з яких підстав УПФУ в Попаснянському районі Луганської області не взято до уваги зазначені записи у трудовій книжці.

З огляду на наведене, рішення УПФУ в Попаснянському Луганської області від 01.11.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досяг віку, визначеного статтею 114 Закону № 1058, 29.07.2018, з заявою про призначення пенсії звернувся 03.09.2018, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, відповідно пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - з 30.07.1968.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 01.11.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання УПФУ в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.07.2018.

Що стосується вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу певний стаж роботи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У даному випадку об'єктом порушення є право позивача на призначення їй пенсії на пільгових умовах. Таке порушення сталося внаслідок прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії. Відповідно, способом захисту прав позивача від порушень з боку відповідача, є зобов'язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії.

У свою чергу, обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, надаючи оцінку аргументам, наведеним учасниками справи щодо наявності та відсутності підстав для задоволення позову, правомірності прийнятого відповідачем рішення, у тому числі щодо наявності в позивача всіх умов, необхідних для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною другою статті 114 Закону № 1058 (або пункт «а» статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення»), за правилами, визначеними частиною четвертою статті 246 КАС України, зазначаються у мотивувальній частині рішення. Зазначення таких мотивів у резолютивній частині рішення Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.

Відповідно, суд вважає, що у резолютивній частині рішення суду не зазначається період роботи позивача, що включається до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною другою статті 114 Закону № 1058, та відсутня необхідність в зобов'язанні відповідача зараховувати певні періоди стажу до пільгового, оскільки висновок щодо такого зарахування судом зроблено у мотивувальні частині рішення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 08.11.2018 № 0.0..1 (арк. спр. 3).

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 01.11.2018 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_2».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (код за , місцезнаходження: 93300, Луганська обл., Попаснянський район, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2) призначити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 30 липня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська