Справа № 140/2634/18
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 грудня 2018 року

Луцьк

Справа № 140/2634/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» (далі - ТзОВ «ПКПФ-УКРАЇНА») звернулося з позовом до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними дій по проведенню перевірки та визнання протиправним та скасування припису від 03.12.2018 року №2/4-8.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування припису.

Одночасно з пред’явленням позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просило зупинити дію припису Державної екологічної інспекції України від 03.12.2018 року №2/4-8.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що до ухвалення рішення в адміністративній справі і набрання цим рішенням законної сили пройде значний час, протягом якого ТзОВ «ПКПФ-УКРАЇНА» зобов’язане керуватися оскаржуваним приписом. Необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що суб'єкт владних повноважень, відповідач у справі при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вийшов за межі наданих йому Законом повноважень та здійснив заходи державного нагляду щодо питань, які не зазначені в посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю), що свідчить про перевищення контролюючим органом повноважень наданих йому Законом.

Крім того, в заяві про забезпечення позову наголошено, що в результаті незаконних дій відповідача порушено права та інтереси ТзОВ «ПКПФ-УКРАІНА» на свободу здійснення господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність; право залучати і використовувати природні, трудові, матеріально - технічні, фінансові та інші видів ресурсів, для здійснення господарської діяльності; право вільно розпоряджатись прибутком, що залишається після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених чинним законодавством.

Покладаючись на викладене просять забезпечити позов шляхом зупинення дії припису Державної екологічної інспекції України №2/4-8 від 03.12.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою, другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що в період з 26.11.2018 року по 27.11.2018 року посадові особи суб`єкта владних повноважень на підставі направлення №35 від 21.11.2018 року проводили позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «ПКПФ-УКРАЇНА».

Результатом проведення згаданої перевірки став акт №2/4-4, складений за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

07.12.2018 року на адресу ТзОВ «ПКПФ-УКРАЇНА» надійшов припис від 03.12.2018 року №2/4-8.

З заяви про забезпечення позову та матеріалів позову вбачається, що попередні приписи відповідача №252/02 від 18.06.2018 року, №397/02 від 21.08.2018 року та №397-1/02 від 05.09.2018 року були повністю виконані, про що позивачем було повідомлено суб`єкта владних повноважень, а при проведенні перевірки 26-27.11.2018 року зазначено, що вона здійснена на виконання вимог вищевказаних приписів, службові особи відповідача в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» вийшли за межі наданих їм повноважень та з`ясовували питання, які не зазначені в посвідченні на проведення заходу нагляду, що призвело до видання припису №2/4-8 від 03.12.2018 року, який є предметом оскарження в суді.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб’єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Відтак у органу державного нагляду (контролю) є вибір у застосуванні заходів реагування у випадку не виконання вимог оскаржуваного припису.

Законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не встановлено обов’язку щодо призупинення чи відтермінування дії припису у випадку його оскарження до суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29 червня 2006 року зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31 липня 2003 року Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що невжиття заходів забезпечення даного позову ускладнить ефективний захист його прав та інтересів від порушень з боку суб'єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність; залучати і використовувати природні, трудові, матеріально - технічні, фінансові та інші видів ресурсів, для такої діяльності; право вільно розпоряджатись прибутком, що залишається після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених чинним законодавством.

Суд вважає, що порушення свободи здійснення господарської діяльності підприємства та можливість застосування до позивача штрафу за невиконання припису, у зв’язку з невиконанням припису добровільно, є достатніми підставами, які свідчать про обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії оскаржуваного припису, про вжиття котрих у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, водночас, вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного припису відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об'єктивного розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи.

Зважаючи на наведене та з огляду на те, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваних рішень (приписів) суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, суд вбачає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису №2/4-8 від 03.12.2018 року з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та враховуючи наявність зв'язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у даній справі. Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика – Україна» про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію припису Державної екологічної інспекції України №2/4-8 від 03.12.2018 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С. Ф. Костюкевич