Справа № 120/3919/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 грудня 2018 р. Справа № 120/3919/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвина Д.С..

представника позивача: Мельника В.О.,

представника відповідача: Гончаренка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко"

до: Державної служби України з безпеки на транспорті

про: визнання протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Болеко" (далі - ТОВ "Болеко", позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека, відповідач) про визнання протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.05.2018 посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-05 "Київ-Одеса" 450 км проведено перевірку відносно додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажу автомобільним транспортним засобом: марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_2. За результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047182 від 25.05.2018. Також за результатами габаритно-вагового контролю визначено позивачу суму у розмірі 926,37 євро плати за проїзд згідно розрахунку до акту №0003769 від 25.05.2018.

23.07.2018 в управлінні Укртрансбезпеки у Вінницькій області, як зазначає позивач, відбувся розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, під час якого ТОВ "Болеко", зазначив, що дані транспортні засоби перебували в оренді ПП "СІС груп" та підтверджується наявними копіями товарно-транспортних накладних. За результатами проведеного розгляду справи начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Соколовський О.Д. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №049310.

Позивач вважає, що складений розрахунок плати за проїзд №б/н від 25.05.2018 є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку. Оскільки під час перевезення вантажу транспортний засіб використовувався іншим суб'єктом господарювання, в зв'язку із чим ТОВ "Болеко" не може нести відповідальність за результати його господарської діяльності.

Ухвалою суду від 06.11.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

26.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого заперечують проти задоволення адміністративного позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Інспекторами управління Укртрансбезпеки у Одеській області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки, 25.05.2018 на а./д. М-05 "Київ-Одеса" 450 км + 500 м проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу: марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_2. Транспортні засоби використовуються автомобільним перевізником ТОВ "Болеко", яким перевозився вантаж.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047182 від 25.05. 2018; акт №0003769 від 25.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; довідку від 25.05.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю; розрахунок №б/н до акту №0003769 від 25.05.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у сумі 926,37 евро.

Таким чином, начальник управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Соколовський О.Д. дійшов висновку про наявність вини перевізника у порушенні вимог законодавства та прийняв рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без належно оформлених документів, перелік яких, визначений ст. 39 ЗУ "Про автомобільний транспорт", за результатами розгляду справи Постановою від 23.10.2018 №049310 до ТОВ "Болеко" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Крім того, як зазначає відповідач, матеріали які складені 25.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, суб'єктом, що перевірявся, зазначено ТОВ "Болеко". Згідно ч.2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Однак, позивачем не були надані ані спеціалістам управління Укртрансбезпеки в Одеській області, ані до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області на розгляд справи документи (договір) на підтвердження передачі належного йому на праві власності автомобіля у тимчасове користування іншому суб'єкту господарювання, TOB "СІС груп".

26.11.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що водій надавав усі необхідні документи в тому числі й товарно-транспортну накладну №4050112 від 24.05.2018 на вантаж, який перевозився працівникам Укртрансбезпеки, які в свою чергу оглянули їх й зробили ксерокопії з них у відповідності до статті 49 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Разом з тим, представник позивача стверджує, що він дізнався про розгляд справи 23.07.2018 безпосередньо в управлінні Укртрансбезпеки у Вінницькій області, а тому не мав можливості надати необхідний договір оренди та акти приймання передачі. На прохання позивача щодо перенесення розгляду справи для забезпечення надання необхідних доказів йому відмовлено та винесено рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу 23.07.2018.

Додатком 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні №363 від 14.10.1997 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов'язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника, у даному випадку у всіх товарно-транспортних накладних визначено перевізник - ПП "СІС груп".

Відповідач не довів та не обґрунтував, чому було проведення зважування транспортних засобів: вантажний автомобіль марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп до нього "SCHWARZMULLER", реєстраційний номер НОМЕР_2, а складені документи на вантажний сідельний тягач та напівпричеп до нього.

Навпаки, у відзиві відповідач додатково підтверджує свої порушення посилаючись на складені матеріали під час перевірки: акт №0003769 від 25.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів та довідка від 25.05.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Також не надано відповідачем фотографії, які були здійсненні під час процесу зважування всіх транспортних засобів. Адже відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 визначено, що автоматичний зважувальний пункт - технічні засоби автоматичного визначення вагових та інших параметрів транспортного засобу з одночасною його фотофіксацією та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Таким чином, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

06.12.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, однак оскільки такий поданий поза межами встановленого строку суд не бере його до уваги.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

25.05.2018 посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-05 "Київ-Одеса" 450 км проведено перевірку відносно додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажу автомобільним транспортним засобом: марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_2.

За результатами перевірки складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047182 від 25.05.2018. Вказаним атом зафіксовано надання послуг ТОВ "Болеко" з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами влади у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

Також 25.05.2018 складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 25.05.2018 №0003769 на суму 926,37 євро.

23.07.2018 за результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнята постанова №049310 про застосування до ТОВ "Болеко" адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач вважає, що складений розрахунок плати за проїзд від 25.05.2018 є протиправним, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт", зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2344-IIІ) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, здійснення габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За приписами ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі - Порядок № 879)

Відповідно до пп. 4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де

П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно з п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов'язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Правила дорожнього руху, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не визначають поняття перевізника.

Таке визначення міститься у Законі України "Про автомобільний транспорт" №2344-III. Так, статтею 1 вказаного Закону визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, транспортні засоби, щодо яких проведено перевірку, перебували в оренді ПП "СІС груп" відповідно до договору оренди транспортних засобів з екіпажем №05/03/16-1 від 05.03.2016, додаткових угод №49 від 21.10.2016 та №55-Б від 11.08.2017. Також, передані за актами приймання-передачі транспортних засобів №2 від 21.10.2016 та №1 від 11.08.2017, що безпосередньо підтверджує факт передачі транспортного засобу та причепу.

Крім того, згідно товарно-транспортної накладної №4050112 від 24.05.2018 оформлено перевезення вантажів, в графі: автомобільний перевізник, замовник, вантажовідправник, транспортні послуги, які надаються перевізником зазначено - ПП "СІС груп".

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568) затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363). Згідно з розділом 1 Правил №363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Додатком 7 до Правил №363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов'язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника, у даному випадку у товарно-транспортній накладні визначено перевізника - ПП "СІС груп", проте даний факт було проігноровано посадовими особами Укртрансбезпеки у Одеській області під час перевірки.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що на час проведення перевірки 12.07.2018 позивач не здійснював перевезення, а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу. При цьому, доказів у спростування зазначеного відповідачем надано не було.

При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що позивачем ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не було надано доказів того, що ТОВ "Болеко" не є перевізником та документів на підтвердження передачі належного йому на праві власності автомобіля у тимчасове користування ТОВ "СІС груп", оскільки вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість доводи позовної заяви позивачем належним чином доведені та обґрунтовані, та не викликають сумнів у суду щодо їх достовірності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ "Болеко" у спірних правовідносинах не виступало перевізником, а тому не може нести відповідальності за порушення Закону, які не допускало.

Таким чином, розрахунок б/н плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0003769 від 25.05.2018 у розмірі 926,37 євро є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з огляду на неподання суб'єктом владних повноважень доказів на підтвердження правомірності своїх рішень, а також враховуючи докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0003769 від 25.05.2018 у розмірі 926, 37 євро.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко" судовий збір у розмірі 1762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович