Справа № 160/9546/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 грудня 2018 року Справа № 160/9546/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2018 року о 14:48 год. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн», в якій заявник просить підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» ().

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів передбачені ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, загальні вимоги та правила відкриття провадження у справі визначені в главах 1 та 2 Розділу ІІ Позовне провадження Кодексу адміністративного судочинства України і вказані правила підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Так, ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову суб'єктом владних повноважень немайнового характеру встановлюється ставка судового збору 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн.

Проте, доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, заявником до заяви не додано.

Заявником в заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, до розгляду по суті, яке обґрунтоване тим, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не має можливості сплатити судовий збір, проте зазначає, що зобов'язується здійснити сплату судового збору за подання заяви про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків у найкоротший термін та робить посилання на лист ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 6570/8/04-36-10-09-05 від 03.09.2018 року.

Суд вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України - розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» за № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору та перелік суб'єктів до яких таке відстрочення застосовується обов'язково обумовлено статтею 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (в редакції закону від 28.08.2018 року).

Натомість, зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що Державна фіскальна служба України та її територіальні органи не є суб'єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати, що унеможливлює задоволення клопотання.

В підтвердження неможливості сплати судового збору, заявником не надано жодного доказу з якого б суд міг встановити наявність або відсутність коштів у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області для сплати судового збору станом на 17.12.2018 року, а також неможливість такої сплати заявником, при цьому з наданого листа № 6570/8/04-36-10-09-05 від 03.09.2018 року неможливо встановити, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області матиме можливість сплатити судовий збір до розгляду по суті.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 року у справі № 21-5496а15.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом України неодноразово (в ухвалах від 02.08.2017 року по справі 922/2163/16, від 09.11.2017 року № 826/14844/15, від 27.07.2017 року по справі № 804/2895/16), висловлювалась позиція, що відсутність коштів у бюджетної організації не є обставиною, яка зумовлює необхідність відстрочення судового збору.

На підставі викладеного суд відмовляє в задоволенні клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, залишає подану заяву без руху та пропонує заявнику усунути зазначені вище недоліки заяви шляхом надання суду платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Нормами частини 3 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення позивачу сплати судового збору за подачу заяви до розгляду по суті - відмовити.

Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви до 14 год. 50 хв. 18 грудня 2018 року.

Визначені недоліки заяви позивачу усунути шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. сплаченого за наступними реквізитами: Отримувач: УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпро Дніпропетровської області; код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; МФО 899998; призначення платежу «судовий збір за позовом (заявою) _______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача (заявника))».

Копію ухвали про залишення заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський