Справа № 2-а-604/10/1512
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-а-604/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді - Бжассо Н.В.

при секретарі Марінгос І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Головного управління ПФУ України в Одеській області, який сплатив йому - позивачу в 2009 році додаткову пенсію за шкоду завдану здоров'ю в розмірі 20 % мінімальної пенсії за віком, замість передбачених законом 75% та зобов'язати відповідача сплатити недоплачену суму додаткової пенсії в розмірі 3 369 грн. 30 коп., при цьому обґрунтовуючи свій позовом наступними доводами.

Як зазначає позивач, він являється ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, постраждалим, віднесеним до 1 -ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 082078, виданим 21.01.1999 р. Одеською обдержадміністрацією, а також інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серії Б № 031771, виданим 06.10.1999 року Одеським облвоїнкоматом.

Позивач вказує, що він отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, йому як ліквідатору, віднесеному до І категорії, інваліду II групи, повинні були виплачувати щомісячно додаткову пенсію за шкоду завдану здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Але в 2009 році нарахування та виплата додаткової пенсії були здійсненні відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, тобто в розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб що втратили працездатність. Таким чином, за 2009 рік, позивачу було сплачено 1225, 20 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата мала становити 4 594, 50 коп., тобто сума недоплати становить 3 369, 30 грн.

Як зазначає позивач порушення його прав стало наслідком не виконання відповідачем вимог Конституції України та законів України, тому просить задовольнити його позовні вимоги.

В своїй позовній заяві позивач просить розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача у особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав до суду письмові заперечення на позов та заяву з проханням слухання справи проводити у його відсутності.

Згідно з наданих письмових пояснень встановлено, що органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади і відповідно до положень Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та діючим законодавством України. Розрахунок та виплата додаткової пенсії позивачу здійснювалося у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року.

Таким чином, при обчисленні та виплаті сум пенсії позивачу, Головне управління керувалось відповідними діючими законами України та встановленим Кабінетом Міністрів України порядком обчислення відповідних сум, тому на думку відповідача, заявлений позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач по справі є інвалідом війни II групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Окрім зазначеного, ОСОБА_1 має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, що підтверджується наданими до суду документами.

Відповідно до ст. 11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року - умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, відповідно до п.п. 12 п. 28 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, була викладена у новій редакції, відповідно до якої - особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - ЗО процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 ВІДІ22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, втратили чинність як такі, що є неконституційними.

Таким чином, починаючи з 22.05.2008 року ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, розпочала діяти в редакції Закону України «Про внесення змін та доповнень до Закону Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 15.02.1992 року, зі змінами внесеними згідно із Законом України № 2532 - XII від 01.07.1992 року, а також Законом України № 230/96 - BP від 06.06.1996 року, а саме: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком".

При обчисленні та виплаті сум додаткової пенсії позивачу, відповідач керувався положеннями визначеними Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року, відповідно до яких - особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам І групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків; 2) тим, що належать до категорії 2,-15 відсотків; 3) тим, що належать до категорії 3,-10 відсотків; 4) тим, що належать до категорії 4,-5 відсотків.

Таким чином, положення ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, дія якої відновлена рішенням Конституційного Суду України, суперечить Постанові Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 p., стосовно розміру виплати додаткової пенсії.

В своїй діяльності державні установи повинні керуватися насамперед Конституцією України та законами України, у даному випадку положення нормативно - правового акту суперечить положенню закону тому відповідач мав керуватися положеннями закону, який має вищу юридичну силу, та при визначенні розміру додаткової пенсії, виходити з положення ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відновленої в дії редакції.

Згідно ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. - мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків - 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Стаття 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановила на 2009 рік прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Згідно ст.. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 грн.; з 1 квітня - 481 грн.; з 1 липня - 482 грн.; з 1 жовтня - 498 грн.

Таким чином, розрахунок додаткової пенсії позивача за 2009 рік, має відбутися виходячи з розміру який дорівнює 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої на відповідний період.

Згідно ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року - призначення і виплата пенсій особам, на яких поширюється дія цього закону, здійснюється органами Пенсійного Фонду України.

У зв'язку з наведеним, суд не може виконувати обов'язки суб'єкта власних повноважень, покладених на нього законом, таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплатити вказане підвищення у певній сумі, суд має відмовити.

При викладених обставинах суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача поновити порушене право позивача, та зобов'язати здійснити перерахування та нарахування додаткової пенсії за 2009 рік у відповідності до розмірів встановлених ст. 50 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92, 152 Конституції України, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 10, 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, ст. 55 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст. ст. 6-14, 17, 19, 99, 100, 122, 159- 163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, про визнання протиправними дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахування та нарахування додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за 2009 рік у відповідності до розмірів встановлених ст. 50 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В. Бжассо