Справа № 826/16823/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2018 року № 826/16823/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовомКовельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
до про Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ АГРО" стягнення 10200,79 грн,

В С Т А Н О В И В:

Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ АГРО" заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 10200,79 грн з підстав неналежного виконання відповідачем, як платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, в частині відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з травня по серпень 2018 року.

Ухвалою суду від 07.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16823/18 та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 20.11.2018 ухвала про відкриття провадження у справі № 826/16823/18 вручена відповідачу.

05.12.2018 представником відповідача ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку направлено до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що позивачеві на початку 2018 року було достовірно відомо про ліквідацію філії "Турівська" ТОВ "ВВ Агро". Поряд з цим, позивачем було скеровано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на адресу ліквідованої філії. За наведених обставин вважає, що оскільки Управлінням до 20.01.2018 в порушення пункту 6.4 Інструкції не надіслано до ТОВ "ВВ Агро" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, останнє звільнене від сплати таких витрат.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що колишнім працівникам філії "Турівська" ТОВ "ВВ Агро" - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколами від 24.10.2013 № 3172, від 22.03.2013 № 229 та № 35 від 11.02.2016 (а.с. 18, 22, 26).

Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статей 2, 4 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктами 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були вручені Ковалюк В.С. - представнику філії "Турійська" ТОВ "ВВ Агро" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне страхування" з 2018 року від 19.01.2018 № 815/02-23-22 на суму 2081,97 грн (а.с. 11-13), з серпня 2018 року від 27.08.2018 № 7376/02-23-22 на суму 2142,47 грн, з яких: 2094,07 грн - місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, 48,40 грн - сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (а.с. 9, 10).

З картки особового рахунку вбачається, що нараховані розрахунками суми за травень-вересень 2018 року відповідачем у встановлений строк та у повному обсязі до Пенсійного фонду внесено не було (а.с. 14-15). У зв'язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, перед позивачем за вказаний період по Списку № 2 у загальній сумі 10200,79 грн.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що протоколом Загальних зборів учасників ТОВ "ВВ Агро" від 22.08.2017 № 22/08 вирішено припинити діяльність філії "Турійська" ТОВ "ВВ Агро" шляхом ліквідації за рішенням Загальних зборів Товариства, відповідно до чинного законодавства України, у зв'язку з незадовільним станом надходження фінансових потоків від здійснення господарських операцій складним становищем на відповідному ринку товарів та послуг (а.с. 67-71).

На підставі вказаного протоколу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про закриття відокремленого підрозділу юридичної особи (а.с. 66).

Згідно інформації, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України, станом на 11.12.2018 у ТОВ "ВВ Агро" зареєстровано два відокремлених підрозділи: філія "Ківерцівська" та філія "Старовижівська" (а.с. 76-79).

У відзиві представник відповідача не заперечує, що обов'язок ліквідованої філії "Турівська" щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 перейшов до ТОВ "ВВ Агро". При цьому, вважає, що порушення позивачем процедури направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій звільняє його від обов'язку сплати таких витрат.

Суд не погоджується з наведеними доводами позивача та вважає необхідним насамперед зазначити, що Інструкція № 21-1 відносно спірних платежів визначає процедуру саме відшкодування витрат, яка призначена для платника.

Згідно Інструкції №21-1 орган Пенсійного фонду здійснює лише визначення розміру відшкодування витрат, а платник здійснює добровільну сплату фактичних витрат на підставі таких розрахунків, у зв'язку із чим суд приходить висновку, що такі розрахунки носять повідомлюючий та розрахунковий характер.

З огляду на викладене, Управління при складанні спірних Розрахунків діяли як на виконання норм Закону №1058-IV, у тому числі в межах власної владної компетенції, так і в інтересах платника, забезпечивши баланс між правом платника мати відомості щодо розміру сум відшкодування за кожний період, та обов'язком суб'єкта владних повноважень довести до відома платника розмір сум, належних до відшкодування.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не виключається обов'язок платника здійснювати оплату спірних платежів, а вищенаведеними нормами права визначається порядок сплати спірних сум, законами України також не встановлені обмеження повноважень органу Пенсійного фонду щодо стягнення спірних сум у примусовому порядку, оскільки розрахунки витрат складені з метою виконання у добровільному порядку обов'язку по відшкодуванню витрат.

Як зазначено вище, на думку суду, розрахунки мають інформативний характер щодо сум, які належать до добровільної сплати та їх направлення здійснюється для забезпечення добровільної сплати сум відшкодування витрат, та в подальшому можливості встановлення дати порушення обов'язку платника щодо сплати сум витрат, з чим пов'язується виникнення у відповідача права на стягнення сум відшкодування витрат у судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що порушення позивачем процедури направлення розрахунків не звільняє відповідача від обов'язку відшкодувати спірні витрати.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів скасування/оскарження рішень позивача або сплати суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення у справі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101, ідентифікаційний код 37788984) задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ АГРО" (01001, м. Київ, вул. Городецького, 9а, ідентифікаційний код 35918573) на користь Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101, ідентифікаційний код 37788984) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за травень-серпень 2018 року у розмірі 10200,79 грн (десять тисяч двісті гривень 79 коп).

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко