Справа № 2040/7035/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 грудня 2018 р. № 2040/7035/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Старусьонова П.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_4, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, яка виразилася у неприйнятті рішення (не розгляді) стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 - протиправною;

- зобов'язати Відділ містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області розглянути та надати висновок, передбачений чинним законодавством України, за наслідками розгляду проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Відділом містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області на його адресу направлено лист №98 від 17.08.2018 року, яким надано лист роз'яснення замість розгляду проекту по суті, а також надання висновку про погодження чи не погодження проекту землеустрою. Оскільки вказане, на думку позивача, є свідченням протиправної бездіяльності відповідача, то позивач просить суд визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати розглянути та надати висновок, передбачений чинним законодавством України, за наслідками розгляду проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року прийнято вказаний позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позивачем був наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель житлової та громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, із недостовірними даними. Так, представником відповідача вказано, що для розгляду вказаного проекту землеустрою необхідна містобудівна документація генеральний план населеного пункту с. Піщане, який наразі відсутній, а отже у зв'язку із відсутністю містобудівної документації генерального плану населеного пункту с. Піщане, позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З огляду на вказане представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач або представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника та задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання прибули, проти заявленого позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини.

Рішенням Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 14.05.2018 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 13 земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Рішенням Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 25.06.2018 року внесено зміни до рішення Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 14.05.2018 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 Харківської області» (XXIV сесії VII скликання), а саме: слова «із земель сільськогосподарського призначення» змінити на слова «|з земель житлової та громадської забудови» (а.с. 16-17).

Матеріали справи свідчать, що у подальшому, позивачем було замовлено у ФОП ОСОБА_4 розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, про що укладено договір №61 від 23.03.2018 року .

У адміністративному позові позивачем вказано що після розроблення проекту та для отримання передбаченого ст. ст. 186, 186-1 Земельного кодексу України висновку щодо погодження проектної документації на земельну ділянку, проектну документацію було подано до Відділу містобудування та архітектури Чугуївської РДА Харківської області.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із усним запитом щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель житлової та громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1.

Листом від 17.08.2018 року № 98 Відділом містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області за результатами розгляду проектної документації із посиланням на ст. 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивача повідомлено, що у зв'язку з відсутністю містобудівної документації генерального плану населеного пункту с. Піщане Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 відмовлено у погоджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, а проект землеустрою буде повернено розробнику ФОП ОСОБА_4 на доопрацювання.

На думку позивача, відповідач замість розгляду проекту по суті, а також надання висновку про погодження чи не погодження проекту землеустрою надав лист з роз'ясненнями, чим порушив права позивача.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

При цьому ч.2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Положеннями ч.6 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як передбачено ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Як передбачено приписами ст. 25 Закону України "Про землеустрій", відповідно до якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо їх поділу та об'єднання являються самостійними окремими видами документації із землеустрою, яка розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

На підставі ст. 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно з приписами ч.1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається такою на погодження до структурних підрозділів районних державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Згідно з ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

При цьому, суд зазначає, що органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

З аналізу вище наведених норм можна дійти висновку, що статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

В той же час, суд зазначає, що положеннями ст.186-1 Земельного кодексу України не передбачено можливості направлення проекту землеустрою на доопрацювання, без складення в такому випадку висновку про відмову в затвердженні проекту землеустрою.

Натомість, як встановлено судовим розглядом, відповідачем було лише складено лист, яким повідомлено про розгляд заяви позивача та повернення проекту землеустрою на доопрацювання.

Таким чином, як встановлено судом та вбачається з листа №98 від 17.08.2018 року, відповідачем шляхом його направлення на адресу розробника було вказано про відмову у затвердженні поданого проекту землеустрою та зазначено, що підставою для відмови у погодженні послугували обставини відсутності містобудівної документації генерального плану населеного пункту с. Піщане, при цьому відповідачем не вказано на наявність будь-яких недоліків у поданому на погодження проекті землеустрою на відведення земельної ділянки.

Разом з тим, як передбачено приписами ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, слід дійти висновку, що відповідачем не було належним чином розглянуто поданий на погодження проект землеустрою про відведення земельної ділянки, оскільки направлений на адресу позивача лист носить тільки інформаційний характер без конкретизації підстав для відмови у погодженні такого висновку із зазначенням невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

При цьому, доводи представника відповідача стосовно того, що відповідачем було прийнято рішення про відмову, про що повідомлено позивача у листі не можуть вважатися судом належним доказом прийняття суб'єктом владних повноважень рішення з огляду на їх не підтвердженість.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка виразилася у неприйнятті рішення (не розгляді) стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області розглянути та надати висновок, передбачений чинним законодавством України, за наслідками розгляду проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача стосовно викладення відмови у листі від 17.08.2018 року №98, оскільки нормами діючого законодавства передбачено за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надання відповідного висновку про погодження або відмову у погодженні проекту землеустрою, що свідчить про недотримання відповідачем порядку розгляду направленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, як встановлено під час судового розгляду справи відповідачем не було розглянуто належним чином та у встановленому законодавством порядку проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 відповідної земельної ділянки, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача розглянути та надати висновок, передбачений чинним законодавством України, за наслідками розгляду проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 відповідної земельної ділянки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) до Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області (вул. Героїв Чорнобильців, буд. 1-А, м. Чугуїв, Харківська обл., 63503), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (АДРЕСА_3), про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, яка виразилася у неприйнятті рішення (не розгляді) стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області розглянути та надати висновок, передбачений чинним законодавством України, за наслідками розгляду проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2 га зі зміною цільового призначення із земель житлової і громадської забудови на землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу містобудування та архітектури Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області (вул. Героїв Чорнобильців, буд. 1-А, м. Чугуїв, Харківська обл., 63503, код ЄДРПОУ - 38630509).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.