Справа № 820/2027/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2027/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Лях О.П.

суддів: Старосуда М.І. , Григорова А.М.

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року (повний текст складено 23.08.2018 року, головуючий суддя І інстанції Панченко О.В., м.Харків) по справі № 820/2027/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" (далі - ТОВ "Атлант Будкомплект"), звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило: (т.1 а.с.4-13)

- скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 26.02.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання на загальну суму 1113473,75 грн., в тому числі за платежем "податок на додану вартість" на 890779,00 грн. та визначено штрафні санкції в розмірі 222694,75 грн., яке винесено ГУ ДФС у Харківській області відносно ТОВ "Атлант Будкомплект";

- скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 26.02.2018 року про встановлення суми завищеного від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 35673,00 грн., яке винесено ГУ ДФС у Харківській області відносно ТОВ "Атлант Будкомплект".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приймаючи оскаржувані рішення, відповідач самостійно, в позасудовому порядку, фактично визнав нікчемними правочини і дані, вказані позивачем як платником податків в податкових деклараціях, що призвело в подальшому до неправомірного встановлення суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість та збільшення грошового зобов'язання із вказаного податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року по справі №820/2027/18 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Атлант Будкомплект". (т.3 а.с.29-35)

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Атлант Будкомплект" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов. (т.3 а.с.41-52)

В обгрунтування апеляційної скарги вказано, що між позивачем та його контрагентами мали місце звичайні добросовісні взаємовідносини, які мали саме господарський характер. Всі податкові накладні, виписані під час здійснення таких господарських операцій були зареєстровані в ЄРПН. Щодо товарно-транспортних накладних апелянтом наголошено, що останні лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту, однак не встановлюють правил податкового обліку і не є документами первинного бухгалтерського обліку.

Також апелянтом наголошено, що невиконання контрагентом вимог податкового законодавства є підставою для його притягнення до індивідуальної відповідальності, а не притягнення до відповідальності позивача.

При цьому, апелянт звертає увагу, що застосування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду в даному випадку є безпідставним, оскільки судами розглядаються різні справи із різними предметами доказування.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на правомірність висновків суду першої інстанції.

Представник позивача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із занятістю в іншому суді, проте явка позивача не визнавалася обов»язковою.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Атлант Будкомплект" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "Вега Сервайс" (податковий номер 41380381) за серпень 2017 року, ПП "Сучасні Монтажні Системи" (податковий номер 37148427) за вересень 2017 року, ТОВ "Протек Маркет" (податковий номер 41324725) за вересень 2017 року та контрагентом-покупцем ТОВ "Протек Маркет" (податковий номер 41324725) за жовтень 2017 року та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг), за наслідками якої було складено акт від 13.02.2018 року № 522/20-40-14-12-11/38281210 . (т.1 а.с.19-57).

Зазначеним актом встановлено порушення позивачем :

- п.п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податкові зобов'язання на суму ПДВ 216420,23 грн., у тому числі: за вересень 2017 року у сумі ПДВ 170852,23 грн., за жовтень 2017 року у сумі ПДВ 45568,00 грн. внаслідок непідтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом-покупцем ТОВ "Протек Маркет";

- п.п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання на суму ПДВ 216420,23 грн., у тому числі: за вересень 2017 року у сумі ПДВ 170852,23 грн., за жовтень 2017 року у сумі ПДВ 45568,00 грн. внаслідок поставки товару за невідомим напрямком;

- п.п. "а" п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 926452 грн., у тому числі: за серпень 2017 року у сумі 491878 грн., за вересень 2017 року у сумі 434574 грн.;

- ст.185, ст.187, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 35673,00 грн. за жовтень 2017 року;

- п.п. "а" п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню на суму 890779,00 грн., у тому числі: за вересень 2017 року в сумі 316312,00 грн., жовтень 2017 року у сумі 57446,73 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення від 26.02.2018 року:

- № 2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1113473,75 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - 890779,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 222694,75 грн. (т.1 а.с.15-16);

- № 2, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальному розмірі 35673,00 грн. (т.1 а.с.17-18).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи податкового органу є передчасними та такими, що не обґрунтовані належним чином стосовно порушень в податковій сфері. Однак, за відсутності відповідних розрахункових документів з аналізу наданих позивачем до матеріалів справи актів звірок розрахунків, даних про взаєморозрахунки з постачальниками, протоколів заліку коштів та договорів про покладення обов'язків неможливо встановити наявність факту сплати грошовими коштами за товар, який брав участь у спірних господарських операціях, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту та від'ємного значення з ПДВ. Документи позивача, надані на підтвердження реальності господарських операцій, на підставі яких сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість у спірному періоді, складені формально, та не можуть бути доказом реального придбання будівельних матеріалів від своїх контрагентів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, положеннями ст.ст.180-211 розділу V ПК України визначено особливості як визначення платників податку на додану вартість, так і визначення об'єкту оподаткування цим податком.

При цьому, саме приписами ст.ст.185, 187 та 198 ПК України встановлено особливості визначення об'єкта оподаткування, дати виникнення податкових зобов'язань та правил формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість.

З аналізу змісту вказаних норм слідує, що право платника податків на включення сум до податкових зобов'язань чи податкового кредиту по податку на додану вартість обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання або продаж цим платником податків товарів, основних фондів, отримання або надання послуг чи робіт, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; так і підтвердження обліковими, розрахунковими документами цих господарських операцій.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку відповідних сум.

Таким чином, первинні документи мають юридичну силу лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку.

В свою чергу, приписами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996) визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Положеннями даного Закону встановлено, окрім іншого, визначення первинного документа та вимоги, які ставляться при його складанні.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи

В свою чергу, згідно з п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Аналіз норм Закону №996 свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

В той же час, наявність у суб'єкта господарювання податкових накладних не може бути визнано судом достатньою підставою для формування податкового кредиту, якщо факт реальності господарських операцій не знаходить свого підтвердження належними і допустимими доказами.

При цьому, слід відмітити, що окремі несуттєві недоліки заповнення первинної документації по оформленню господарських операцій не можуть свідчити про недійсність таких документів та не впливають на право позивача по формуванню податкового кредиту за умови підтвердження реальності проведених операцій та доведення зв'язку із господарською діяльністю.

Водночас, слід відмітити, що контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Так, положеннями ст.ст.40-132 розділу ІІ ПК України встановлено загальні положення стосовно адміністрування податків, зборів, платежів.

Приписами ст.ст.61 та 62 ПК України передбачено визначення податкового контролю, повноваження органів державної влади щодо здійснення такого контролю та способи його здійснення.

Одним із способів здійснення такого контролю є, в тому числі, інформаційно- аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1 ст.62 ПК України).

В свою чергу, положеннями ст.ст.71-74 ПК України встановлено особливості інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів. Зокрема, з аналізу змісту вказаних статей вбачається, що інформація, зібрана відповідно до вимог цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків, в свою чергу, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Крім того, про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

В той же час, думку, висловлену посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, необхідно оцінювати із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника платків або актами перевірки його контрагентів.

Так, податковим органом на підтвердження встановлених порушень надано до матеріалів справи узагальнену інформацію стосовно контрагентів позивача, отриману від інших податкових органів. (т.1 а.с.86-116)

Однак, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по господарських операціях за умови, що контрагент платника податків зареєстрований належним чином, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об'єднань відсутні негативні відомості щодо стану такого контрагента, а також контрагент є платником податку на додану вартість.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів, що контрагенти позивача у перевіряємому періоді не були зареєстровані в якості юридичних осіб у встановленому законом порядку або не були зареєстровані у якості платників ПДВ.

Крім того, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" платник податку та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом норм Податкового кодексу України вони є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Щодо наявних в матеріалах справи ухвал по кримінальним справам (т.1 а.с.111-116), в яких вказано про наявність ознак нереальності здійснення господарської діяльності у таких суб'єктів, колегія суддів відмічає наступне.

Із змісту вказаних ухвал вбачається, що вони постановлені в межах розгляду слідчими суддями клопотань по кримінальним провадженням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно зі ст.369 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Таким чином, в даному випадку мова йде про вчинення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування злочинів у формі досудового слідства, а тому обставини, викладені в таких ухвалах суду ще не є встановленими та доведеними і можуть бути, в подальшому, спростовані в ході досудового слідства із закриттям кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне перевірити під час розгляду даної справи висновки податкового органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства, які були покладені в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, зокрема, щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Протек Маркет", ТОВ "Вега Сервайс", ПП "Сучасні монтажні системи".

Так, між ТОВ "Атлант Будкомплект" (покупець) та ТОВ "Протек Маркет" (продавець) було укладено договора купівлі-продажу (на умовах відстрочення платежу) від 01.09.2017 року та від 04.09.2017 року з аналогічними умовами. (т.1 а.с.135-136, 149-150)

За умовами договорів позивачем було придбано будівельні матеріали, конкретний асортимент (номенклатура), кількість та вартість яких вказано у накладних, які є додатками до відповідних договорів.

На підтвердження реальності здійснення цих господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей №4699 від 01.09.2017 року та №4725 від 04.09.2017 року, податкових накладних. (т.1 а.с.137-148, 151-158, т.2 а.с.161-188)

В той же час, між ТОВ "Атлант Будкомплект", але вже в якості продавця, та ТОВ "Протек Маркет", в якості покупця відповідно, укладено договора купівлі-продажу також з відстроченням платежу №01/09/17 від 01.09.2017, № 04/09/17 04.09.2017, № 05/09/17 від 05.09.2017, № 06/09/17 від 06.09.2017, № 07/09/17 від 07.09.2017, №11/09/17 від 11.09.2017, № 18/10/17 від 18.10.2017. (т.1 а.с.161-162, 174-175, 178-179, 182-183, 186-187, 190-191, 194-195)

Відповідно до умов яких позивачем (постачальник) здійснив постачання покупцю (ТОВ "Протек Маркет") будівельні матеріали, ціну, кількість та асортимент яких вказано у рахунках та накладних, які є невід'ємними частинами договорів.

На підтвердження реальності здійснення цих господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, податкових накладних. (т.1 а.с.163-173, 176-177, 180-181, 184-185, 188-189, 192-193, 196-198, т.2 а.с.191-250, т.3 а.с.1-21)

Щодо здійснення оплати придбаних та проданих за вказаними договорами товарів колегія суддів відмічає наступне.

Позивачем до матеріалів справи надано копії протоколів про залік взаємних вимог від 30.09.2017 року та від 30.10.2017 року, актів звірки взаємних розрахунків. (т.1 а.с.159-160, 199-201, 209-210)

Так, згідно протоколів про залік взаємних вимог від 30.09.2017 року та від 30.10.2017 року ТОВ "Атлант Будкомплект" (замовник) та ТОВ "Протек Маркет" (виконавець) домовились про залік взаємних вимог за вищевказаними договорами купівлі-продажу. Розмір взаємних вимог, які погашаються за такими договорами складає 1025113,35 грн. та 444782,66 грн. відповідно.

В той же час, між ТОВ "Атлант Будкомплект", ТОВ "Протек Маркет" та ТОВ "Компанія Агро Партнер" укладено договір про покладення виконання обов'язків на іншу особу від 31.10.2017 року б/н (т.1 а.с.202-203), згідно якого сторони домовились про покладення на ТОВ "Компанія Агро Партнер" обов'язків зі сплати на користь позивача заборгованості за товар замість ТОВ "Протек Маркет". Так, ТОВ "Компанія Агро Партнер" здійснює оплату на поточний рахунок ТОВ "Атлант Будкомлект".

При цьому, таке покладення обов'язків зі сплати на ТОВ "Компанія Агро Партнер" відбулося з огляду на укладення між ТОВ "Атлант Будкомплект" (постачальник) та ТОВ "Компанія Агро Партнер" (покупець) договору №16/10/17 від 16.10.2017 року про придбання будівельних матеріалів. (т.1 а.с.204-208)

Крім того, між ТОВ "Атлант Будкомплект" (покупець) та ПП "Сучасні монтажні системи" (продавець) було укладено договора купівлі-продажу (на умовах відстрочення платежу) від 01.09.2017 року, від 04.09.2017 року, від 05.09.2017 року, від 22.09.2017 року з аналогічними умовами. (т.1 а.с.211-212, 222- 223, 231-232, 236-237)

Так, згідно умов даних договорів позивачем було придбано будівельні матеріали, конкретний асортимент (номенклатура), кількість та вартість яких вказано у накладних, які є додатками до договорів.

На підтвердження реальності здійснення цих господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, податкових накладних. (т.1 а.с.213-221, 224-230, 233-235, 238-241, т.2 а.с.123-158)

Позивачем до матеріалів справи надано копію акту звірки взаємних розрахунків. (т.1 а.с.242)

В той же час, між ТОВ "Атлант Будкомплект", ПП "Сучасні монтажні системи" та ТОВ "Вестком Трейд" укладено договір про покладення виконання обов'язків на іншу особу від 30.09.2017 року б/н (т.1 а.с.243-244), згідно якого сторони домовились про покладення на ТОВ "Вестком Трейд" обов'язків зі сплати на користь позивача заборгованості за товар замість ПП "Сучасні монтажні системи". Так, ТОВ "Вестком Трейд" здійснює оплату на поточний рахунок ТОВ "Атлант Будкомлект".

Також, між ТОВ "Атлант Будкомплект" (покупець) та ТОВ "Вега Сервайс" (продавець) було укладено договори купівлі-продажу (на умовах відстрочення платежу) від 01.08.2017 року, від 02.08.2017 року, від 03.08.2017 року, від 21.08.2017 року, від 22.08.2017 року, від 23.08.2017 року з аналогічними умовами. (т.2 а.с.40-51)

Так, згідно умов даних договорів позивачем було придбано будівельні матеріали, конкретний асортимент (номенклатура), кількість та вартість яких вказано у накладних, які є додатками до договорів.

На підтвердження реальності здійснення цих господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, податкових накладних. (т.1 а.с.247-250, т.2 а.с.1-39, 63-120)

Позивачем до матеріалів справи надано копію акту звірки взаємних розрахунків. (т.2 а.с.52)

В той же час, між ТОВ "Атлант Будкомплект", ТОВ "Вега Сервайс" та ТОВ "Вестком Трейд" укладено договір про покладення виконання обов'язків на іншу особу від 31.08.2017 року б/н (т.1 а.с.245-246), згідно якого сторони домовились про покладення на ТОВ "Вестком Трейд" обов'язків зі сплати на користь позивача заборгованості за товар замість ТОВ "Вега Сервайс". Так, ТОВ "Вестком Трейд" здійснює оплату на поточний рахунок ТОВ "Атлант Будкомлект".

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій позивачем не надано будь-яких інших документів, в тому числі щодо як оплати за придбаний/проданий товар, так і щодо зберігання чи переміщення відповідних будівельних матеріалів у просторі. Зі змісту зазначених наявних у матеріалах справи документів не вбачається реальна зміна майнового стану позивача - платника податків.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, а жодні доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року по справі № 820/2027/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд А.М. Григоров