Справа № 0540/5976/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року справа №0540/5976/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів: Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (головуючий у суді 1-ї інстанції Шинкарьова І.В.) у справі №0540/5976/18-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови видати довідку про розмір заробітної плати, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. ( Частина друга статті 37-1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-ІV (3108-15) від 17.11.2005) (Закон доповнено статтею 37-1 згідно із Законом № 432-ІV (432-15) від 16.01.2003) виходячи з наказу №52 від 29.01.2018р. Державної фіскальної служби України «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів».

- зобов'язати Донецьку митницю Державної фіскальної служби України видати довідку про розмір заробітної плати, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. ( Частина друга статті 37-1 із змінами, внесеними згідно ізЗаконом N 3108-ІV (3108-15) від 17.11.2005) (Закон доповнено статтею 37-1 згідно із Законом № 432-ІV (432-15 ) від 16.01.2003), виходячи з наказу №52 від 29.01.2018р. Державної фіскальної служби України «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у травні 2012 року був звільнений з посади заступника начальника оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушення митних правил Східної митниці, та з цього часу перебуває на обліку в УПФУ, отримує пенсію державного службовця у розмірі 80% заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу».

В лютому 2018 звернувся до Донецької митниці ДФС із заявою про видачу довідки встановленої форми про розмір заробітної плати, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Проте, відповідач відмовив у видачі відповідної довідки із посиланням на відсутність, передбачених законом, підстав для проведення перерахунку пенсії та видачі довідки про складові заробітної плати.

Такі дії відповідача є протиправними, оскільки вони суперечить нормам чинного законодавства та порушують конституційні права позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. З посиланням на певні норми законодавства України, відповідну практику Європейського Суду, зазначає, що на час призначення пенсії позивачу було передбачено право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачу призначена пенсія. Тобто, позивач має право на збільшення розміру пенсії в разі збільшення розміру заробітної плати держаному службовцю.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, вид пенсії: по інвалідності 2 групи, загальне захворювання (а.с.10)

21 лютого 2018 року позивач звернувся до Донецької митниці ДФС із заявою про видачу довідки, встановленої форми, про розмір заробітної плати виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (а.с.6-7)

Листом від 28 лютого 2018 року № 1570/Б/05-70-05 митниця відмовила у видачі довідки про складові заробітної плати та повідомила позивача, що постановою КМУ № 622 від 14.09.2016 року «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» скасовано постанову КМУ від 31.05.2000р. № 865, якою передбачався порядок проведення перерахунку пенсії. Закон України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» втратив чинність з 01.05.2016 року на підставі Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а останнім не передбачено перерахунків пенсій державним службовцям. З 01.12.2015 року підстави для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону та, як наслідок, видачі довідок про складові заробітної плати, відсутні.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що законодавством, чинним на момент звернення позивача до Донецької митниці ДФС (лютий 2018 року), видача типової форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, не передбачена.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 року, зареєстрованою в Мін'юсті Україні 26.09.2013року за №1661/24193 (у редакції, чинній до 02.09.2016 року) було затверджено типову форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію (абз.2 п.1).

Однак постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2, яка набрала чинності 02.09.2016 року, абзаци третій, четвертий пункту 1 постанови від 04.09.2013 року №15-1- виключено.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» було визнано Постанову №865 такою, що втратила чинність.

В свою чергу, постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії та одночасно визнано такими, що втратили чинність постанови Правління Пенсійного фонду України № 15-1 та № 15-2.

Отже, з аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що з вересня 2016 року державні органи можуть видавати довідки за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії. Затверджена форма довідки про складові заробітної плати, саме для перерахунку пенсії, відсутня.

10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Враховуючи наведені вище положення джерел права, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 1 грудня 2015 року - дати втрати чинності пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за отриманням довідки для перерахунку розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для видачі спірної довідки.

На час звернення позивача до митниці із заявою від 21 лютого 2018 року про видачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям були виключені норми, якими було врегульовано питання видачі вказаної довідки, отже відповідачем правомірно відмовлено позивачу у видачі зазначеної довідки.

На підставі викладеного, суд не приймає посилання апелянта на норми законодавства України, які були чинні на час призначення йому пенсії, оскільки в даному спорі застосуванню підлягають норми права, чинні на час звернення позивача за видачею довідки для перерахунку у лютому 2018 року.

Суд також не приймає посилання позивача на певні рішення Європейського Суду з прав людини, якими визнано втручання у право особи на вільне володіння своїм майном за ст.1 Першого Протоколу Конвенції та зазначає, що з урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначав, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі за заявою Валентини Ніканорівни Великоди проти України № 43331/12, Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Також вказав на відсутність підстав для висновку про те, що, передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв на порушення якихось положень Конвенції, та зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважав, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96). На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Крім цього, суд зазначає, що за практикою Європейського Суду підстава «виправдане очікування» має місце за умови наявності двох ознак: право передбачено законом; щодо наявності у особи права є усталена практика національних судів.

В даному спорі у позивача відсутні підстави вважати, що він мав підстави для «виправданого очікування» на отримання відповідної довідки для перерахунку пенсії, оскільки, як вже зазначалося вище, законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за отриманням довідки для перерахунку розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців. Також зі спірного питання відсутня усталена судова практика на користь заявників.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі №0540/5976/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі №0540/5976/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 18 грудня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова