Справа № 826/2743/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2743/18 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести індексацію пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з серпня 2016 року по вересень 2017 року включно 118,1% з 01.10.2017 року;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% з 01.10.2017 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини справи. Зокрема, позивач зазначає, що наявні підстави для проведення індексації пенсії, передбачені ст..4 Закону України «про індексацію грошових доходів населення».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

08 грудня 2017 року позивач через свого представника звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив повідомити про здійснену індексацію пенсії позивача щомісячно відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" починаючи з 01.08.2016 року.

Листом від 27.12.2017 року №2653/Б-1640/1 відповідач повідомив, що індексація грошових коштів населення здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 06.02.2003 року №491-IVз урахуванням змін та доповнень, та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 зі змінами та доповненнями. Зазначено, що оскільки пенсія позивача обчислена з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, доплата за понаднормовий стаж відсутня, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до листа Державної служби статистики України №15.2-20/2086ПІ від 07.12.2017 року індекс інфляції по Україні (без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та частини зони проведення антитерористичної операції) за період з серпня 2016 року по вересень 2017 року включно становив 118,1 %.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення індексації пенсії з урахуванням індексу інфляції за період з серпня 2016 року по вересень 2017 року включно становив 118,1 % та з урахуванням величини оцінки одного рівня страхового стажу на рівні 1,35%.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що оскільки сума пенсії позивача не досягала до мінімального прожиткового рівня, що встановлений Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, а позивачу призначено доплату до прожиткового мінімуму, тому пенсіонеру якому здійснюється доплата до мінімального розміру пенсії і мінімального прожиткового рівня для непрацездатних осіб та індексація не сплачується.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 статті 42 Закону України від 09.07.03р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) і 103 відсотка (після 01.01.2016 року).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Отже, зазначеними нормами передбачені підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Разом з тим, індексація грошових доходів населення не є складовою пенсії, а є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що призначена позивачу пенсія нараховувалась відповідачем із урахуванням підвищень та індексації грошових доходів до прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим відбувався перерозподіл складових пенсійної виплати, а саме нараховувалась доплата до прожиткового мінімуму, але зменшувалась сума індексації, при цьому загальний розмір пенсійної виплати позивача не зменшувався.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що позивач є працюючим пенсіонером.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 9 Порядку № 1078 передбачено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Підприємства, установи та організації зобов'язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.

Тобто, коли пенсіонер є працюючим, в першу чергу індексується його сума оплати праці і лише після цього можливе проведення індексації пенсії (в межах прожиткового мінімуму для працездатної особи, тобто, якщо дохід пенсіонера за місцем роботи проіндексований виходячи з розміру оплати праці, меншому ніж вказаний прожитковий мінімум) на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для індексації пенсії позивача відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з серпня 2016 року по вересень 2017 року включно.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% колегія суддів зазначає таке.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 25 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір коефіцієнту страхового стажу, станом на час призначення позивачу пенсії, обраховувався виходячи з показників суми місяців страхового стажу, а також величини оцінки 1 року страхового стажу (1.35%) за формулою наведеною в статті.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у частині першій статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» друге речення абзацу п'ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

З 11.10.2017 року набрав чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» який визначає, що при розрахунку коефіцієнту страхового стажу згідно формулі приведеній в ст. 25 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Таким чином, законодавчо визначено, що при перерахунку пенсії з 01.10.2017 року застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Оскільки позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 01.10.2017 року, а тому з 01.10.2017 року перерахунок пенсії згідно п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правомірно проведений з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що внаслідок такого перерахунку розмір пенсії позивача не зменшився.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.12.2018.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма