Справа № 826/11718/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 85622-13 від 29.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що застосування контролюючим органом положень ст. 267 ПК України з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2017 році. Відповідні положення ст. 267 ПК України можуть бути реалізовані лише у 2018 році, і за умови обов'язкового дотримання інших вимог законодавства України. При цьому, норми ПК України не дають підстав для визначення об'єкта оподаткування, виходячи із методики, яка затверджена вже після 01.01.2017. Безпосереднє встановлення місцевих податків віднесено ПК до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. Відповідні зміни були запроваджені КМР 22.12.2016 та 01.06.2017, тому не підлягають застосуванню у 2017 році згідно чинного законодавства.

Згідно заперечення на адміністративний позов відповідачем зазначено, що на підставі технічного паспорту вказаного автомобіля визначено середньоринкову вартість транспортного засобу, розрахованої на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яка становить 1 245 375,40 грн. Таким чином, вказаний автомобіль є об'єктом оподаткування, та податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, а отже відсутні підстави для його скасування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні апеляційних вимог відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач зазначив про допущено помилку та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання - 12.12.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи, 29.06.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві, згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 85622-13, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання в розмірі 25 000, 00 грн за платежем: транспортний податок з фізичних осіб, код платежу 18011001; податковий період - 2017 рік.

Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Законом України № 1791-VIII від 20.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», який набрав чинності з 01.01.2017, до абзацу першого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, з 01.01.2017 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2017 мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 3 200,00 грн (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017 складали 1 200 000,00 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000,00 грн та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України N 428 від 21.06.2017) (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 821/2066/17.

Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції контролюючим органом до матеріалів справи надано роздруківку з офіційного Інтернет-сайту Мінекономрозвитку, відповідно до якої автомобіль марки AUDI (до 5 років), об'єм двигуна 3,0; паливо - дизель, є об'єктом оподаткування транспортним податком за 2017 рік.

Однак, наявний в матеріалах справи розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, самостійно здійснений контролюючим органом на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, не може бути належним та достатнім доказом правомірності нарахування позивачу суми грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку, так як здійснений поза межами повноважень відповідача.

Між тим, таку інформацію, як перелік автомобілів, які підпадають під оподаткування транспортним податком за 2017 рік та лист Міністерства економічного розвитку та торгівлі України № 3805-05/28659-06 від 03.07.2017 податковим органом подано до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою після прийняття судом першої інстанції судового рішення у справі.

Згідно частини четвертої ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідачем не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. У судовому засіданні - 12.12.2018 представником позивача було поставлено запитання представнику відповідача стосовно причин неможливості подання зазначених доказів до суду першої інстанції, однак на запитання надано відповідь про неможливість подання відповідних доказів через велику завантаженість, що не може бути підтвердженням неможливості подання доказів з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Фактично відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що на 29.06.2017 автомобіль позивача був віднесений уповноваженим органом - Мінекономрозвитку, до категорії об'єктів оподаткування та у фіскального органу були правові підстави для винесення оскаржуваного повідомлення-рішення №85622-13.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи зазначених доказів у суду першої інстанції не було можливості впевнитись у наявності підстав у податкового органу для прийняття податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з не наданням до суду першої інстанції відповідачем інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, а також враховуючи той факт, що розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу, який здійснюється Мінекономрозвитку, безпосередньо впливає на визначення об'єкту оподаткування транспортним податком, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Наданий до апеляційної скарги «перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плат, встановленої законом на 01.01.2017» не може бути визнаний належним та достовірним доказом, оскільки є незавіреною копією чи роздруківкою, не містить джерела видання такого переліку, дати, даних виконавця. До переліку не надано супровідних документів, з яких можна встановити від кого та коли цей перелік надійшов до податкового органу і чи підлягає він застосуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова