Справа № 136/1170/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1170/18

Головуючий у 1-й інстанції: Стадник С.І.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

13 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення рішення - м. Липовець, дата складання повного тексту рішення - не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до старшого інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Сівака А.А. про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення, її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до старшого інспектора ВРОМ ДПП УГВП у Вінницькій області ДАП капітана поліції Сівака А. А., в якому просив, визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 червня 2018 року серії АР № 390540.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Крім того, Липовецький районний суд 27 серпня 2018 року окремою ухвалою прийняв рішення повідомити Липовецьке ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Підставою для прийняття зазначеного судового акту за доводами суду слугувало те, що як зазначено у оскаржуваній ухвалі, під час розгляду справи судом встановлено, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в яких вони заперечували факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом, зазначаючи при цьому, що автомобілем керувала інша особа, суперечать іншим дослідженим доказам по справі, які між собою узгоджуються та спростовують вказану версію подій, що розцінюється судом як введення суду в оману щодо фактичних обставин справи з метою допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Резнюк А.М. та ОСОБА_2, щодо яких постановлено окрему ухвалу, оскаржили її у апеляційному порядку. В апеляційній скарзі в якій скаржники порушують питання про скасування окремої ухвали як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апеляційні скарги мотивовані тим, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми чинного законодавства, оскільки фактично вийшов за межі наданих законом повноважень, надав юридичну кваліфікацію їх діям за нормами Кримінального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників

Необхідність їх винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Тобто, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням передбачених адміністративним процесуальним законом засобів.

Окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб'єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом вирішення справи по суті.

При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи в публічно-правових відносинах.

У справі, що розглядається, винесення окремої ухвали суд мотивував тим, що допитані в процесі розгляду справи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ввели суд в оману щодо фактичних обставин справи з метою допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Утім, слід зазначити, відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства процес оцінки фактичних даних, які є в показаннях свідка, включає визначення їх допустимості, належності, достовірності, достатності для прийняття достовірних висновків у справі. Крім того, показання свідка повинні оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі.

Отже, можна констатувати, що для встановлення істини у справі судом потрібне комплексне дослідження всіх засобів доказової діяльності, у тому числі показань свідка.

Постановлення ж оспорюваної окремої ухвали не сприяло будь-якому припиненню правопорушення та/або відновленню порушеного права. Своєю окремою ухвалою суд першої інстанції практично здійснив констатацію наявності в діях свідків складу кримінального правопорушення, фактично не встановивши наявності обставин та підстав, які повинні мати місце при прийнятті окремої ухвали в порядку статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, прийняття окремої ухвали в цій справі не відповідає вимогам статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підсумовуючи, враховуючи наведені вимоги законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій допустив порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для його скасування, а тому апеляційні скарги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до старшого інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Сівака А.А. про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення, її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 грудня 2018 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.