Справа № 815/3012/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3012/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Димерлія О.О.,

судді - Єщенка О.В.,

розглянувши питання про повернення апеляційної скарги Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №815/3012/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування протокольного рішення №1130 від 16 листопада 2017 року, визнання відмови протиправною та зобов'язання прийняти рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №815/3012/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування протокольного рішення №1130 від 16 листопада 2017 року, визнання відмови протиправною та зобов'язання прийняти рішення.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про звільнення від сплати судового збору, зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом направлення на адресу П'ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 1057,20 грн. та апеляційну скаргу з копіями відповідно до кількості сторін із зазначенням відомостей, передбачених п.1 ч.2 ст. 296 КАС України.

10.12.2018 року до П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшли копії апеляційної скарги відповідно до кількості сторін із зазначенням відомостей, передбачених п.1 ч.2 ст. 296 КАС України. Разом з тим, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П'ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 року, усунені в повному обсязі не були, до суду докази сплати судового збору у розмірі 1057,20 грн. апелянтом не надані.

До канцелярії суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків за вхід. №11168, датована 06.12.2018 року, в якій апелянт повторно повідомив суд, що Саратське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Одеської області не має можливості сплатити судовий збір, так як стягнення коштів призведе до їх нецільового використання та порушення вимог ч.2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також у зв'язку з відсутністю фінансування. На підтвердження відсутності фінансування апелянтом надано довідку №4947/08 від 06.12.2018 року, відповідно до змісту якого в кошторисі апелянта на 2018 рік відсутні кошти на витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Також заявник зазначає, що майнове становище не має бути перепоною доступу до суду. При цьому апелянт повторно просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши таке клопотання колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може звільнити чи відстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, ч.1 цієї статті передбачені наступні підстави: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

При цьому, вичерпний перелік умов, згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не містить таких підстав для звільнення від сплати судового збору, як відсутність фінансування суб'єкта владних повноважень.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого звільнення виключно для фізичних осіб. Аналогічний висновок міститься і в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2017 року (справа №826/11019/15).

За викладених обставин, враховуючи, що апелянтом не обґрунтовано підстави для звільнення/відстрочення апелянту сплати судового збору згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», заявлене скаржником клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Колегія суддів зазначає, що довідка №4947/08 від 06.12.2018 року, відповідно до змісту якого в кошторисі апелянта на 2018 рік відсутні кошти на витрати, пов'язані зі сплатою судового збору не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року (справа № 804/958/17).

При цьому відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, звільнення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що оскільки позивачем було сплачено судовий збір при зверненні до суду першої інстанції (а. с. 4), звільнення апелянта від сплати судового збору, фактично є наданням окремим державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати відповідний збір, що означатиме звуження їх права на звернення до суду та порушення принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «CASE OF KREUZ v. POLAND», заява № 28249/95, «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали П'ятого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №815/3012/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування протокольного рішення №1130 від 16 листопада 2017 року, визнання відмови протиправною та зобов'язання прийняти рішення - повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення скарги із доданими матеріалами направити особі, яка її подала. Іншим особам, які беруть участь у справі, надіслати копію відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко