Справа № 806/2366/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Житомир справа № 806/2366/18

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною проведеної фактичної перевірки та висновків перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

29.05.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправною проведеної фактичної перевірки та висновків перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 №№, , , .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що не погоджується з проведеною відносно неї перевіркою, оскільки вона проведена з грубим порушенням законодавства України. Зазначає, що фактична перевірка проведена 29.01.2018 у період дії Закону України від 03.11.2016 №1728-VIII «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» згідно з яким з 01.01.2018 до 23.02.2018 діяла заборона на проведення планових заходів державного нагляду (контролю), яка розповсюджувалась і на відповідача. Крім того, на думку позивача, участь у проведенні перевірки працівників податкової міліції є неправомірною, оскільки відповідно до вимог п.61.3 ст.61 Податкового кодексу України органи Служби безпеки України, внутрішніх справ, податкової міліції, прокуратури та їх службові (посадові) особи не можуть брати безпосередньої участі у проведенні перевірок, що здійснюються контролюючими органами, та проводити перевірки суб'єктів підприємницької діяльності з питань оподаткування. Також позивач вважає, що проведення перевірки було безпідставним. Перед початком перевірки платнику податків направляється письмове повідомлення про проведення перевірки у термін не менше 10 днів до початку перевірки, таке повідомлення, як стверджує позивач, їй направлено не було. Крім того, позивачем відмічено, що на день проведення перевірки відсутній суб'єкт закону - податкова міліція, який був би наділений повноваженнями, а тому відсутні усі складові допустимості доказів зібраних цим суб'єктом. У чинному Податковому кодексі України відсутні положення, які б визначали структуру, завдання, функції та повноваження органів податкової міліції, правовий статус її співробітників, тобто на час проведення перевірки та складання на позивача адміністративного протоколу, інших документів, які складені працівниками податкової міліції, не було та не має правових підстав для діяльності податкової міліції. Тому, позивач вважає, що її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності на базі недопустимих доказів, які зібрані працівниками податкової міліції за відсутності в них посадових повноважень на складання таких протоколів та зібрання інших доказів, яких податкова міліція була позбавлена після 01.01.2017. З огляду на вказане, позивач вважає, що оскільки перевірка проведена з порушеннями податкового законодавства, то висновки такої перевірки також є незаконними.

Стосовно факту реалізації алкогольних напоїв за наявності ліцензії за цінами, що встановлені, нижче від роздрібних цін, та факту зберігання фальсифікованих напоїв у двох пластикових ємностях з рідиною з запахом горілки у кількості 10 л без марок акцизного збору, зазначила, що намірів реалізовувати горілку, що зберігалась у 2-х ємностях у підсобному приміщенні магазину, які були вилучені, не мала, торгівлю нею не проводила, а придбала її для власних потреб - святкування сімейного свята. Докази щодо намірів позивача продавати вказану горілку відсутні, що також підтверджено у постанові Апеляційного суду Житомирської області від 29.03.2018 у справі №279/583/18. Стосовно порушення у вигляді торгівлі за цінами нижчими від встановлених роздрібних, то позивач посилається на те, що оскільки вказані висновки здійснені на підставі перевірки, яка проведена з порушенням податкового законодавства та порядку її проведення, то і висновки за результатами проведення такої перевірки є неправомірні, а отже доказів допущення позивачем вказаного порушення не існує.

Стосовно оприбуткування та подання звітів по електронно-касовому апарату, позивач вказала, що у зв'язку із тим, що на виробничій ділянці с. Веселівка, Коростенського району корпорації «ТАСКО», яка здійснює електропостачання до магазину ФОП ОСОБА_3, було відсутнє електропостачання у зв'язку із проведенням аварійно-ремонтних та профілактичних робіт на КТП 3/261, згідно з довідкою від 06.11.2018 №2108, виданою корпорацією «ТАСКО», вона не мала технічної можливості подати відповідні звіти електронного касового апарату.

Отже, спірні податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018 на думку позивача, є неправомірними і підлягають скасуванню.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 відкрите провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.07.2018 на 10 год. 00 хв.

03.07.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 02.07.2018 за вих.№314/06-30-10-04 (а.с. 55-58).

04.07.2018 підготовче судове засідання призначене на 10:00 було відкладено на 15.08.2018 на 10:00 у зв'язку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 78).

02.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (а.с. 80-81).

15.08.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 29.08.2018 до 10:00 для підготовки представником відповідача додаткових пояснень стосовно здійснення перевірки (а.с. 148-150).

29.08.2018 через відділ документального забезпечення суду представником відповідача були подані додаткові пояснення від 28.08.2018 №1/6706-30-10-04 (а.с. 153-155).

29.08.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2018 до 10:00 для надання представником відповідача додаткових пояснень (а.с. 158-161).

09.10.2018 через відділ документального забезпечення суду представником відповідача подано додаткові пояснення від 08.10.2018 вих. №1376/06-30-10-04 до відзиву на позовну заяву (а.с. 164).

10.10.2018 підготовче судове засідання було відкладено на 07.11.2018 на 14:00 у зв'язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою (а.с. 179).

07.11.2018 представником позивача у підготовчому судовому засіданні подане додаткове пояснення до позову (а.с. 185).

У судовому засіданні 07.11.2018 закрите підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті, суд закінчив з'ясування обставин у справі та перевірку їх доказами і оголосив перерву для підготовки представників сторін до судових дебатів (а.с. 189-191).

У судових дебатах 05.12.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях (а.с. 185).

У судових дебетах 05.12.2018 представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву від 02.07.2018 за вих.№314/06-30-10-04 (а.с. 55-58), та додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву (а.с. 80-81, 153-155, 164). В обґрунтування заперечень щодо правомірності проведеної перевірки та процедури її проведення пояснила, що акт перевірки, як носій доказової інформації, не повинен розцінюватися як єдиний або виключний доказ наявності податкового правопорушення, виявленого за результатами спірної перевірки. Натомість основними доказами є первинні документи, що складені за результатами відповідних господарських операцій, та інші належні та допустимі докази, як ті, на які є посилання в акті спірної перевірки, так і ті, що надані сторонами або витребувані судом на виконання приписів ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо офіційного з'ясування обставин справи. Процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами відповідної перевірки. Натомість вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість платника податків захистити свої права під час проведення спірної перевірки (зокрема, щодо надання відомостей про обставини спірних господарських операцій тощо), чи призвели порушення процедури призначення та/або проведення перевірки на встановлені обставини щодо відображення тих чи інших господарських операцій у податковому обліку тощо (позиція Вищого адміністративного суду України від 09.07.2014 № К/800/19335/13).

Щодо порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 (у редакції від 09.08.2017 №634) пояснила, що згідно з даними контрольної стрічки позивачем реалізовувались алкогольні напої за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, а саме: реалізація двох пляшок коньяку «Ай-Петрі» 5*, місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 135,00 грн, у порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 №957, згідно з якими вартість вказаного лікеро-горілчаного виробу мала би становити 138,52 грн. У зв'язку із чим до позивача правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10000,00 грн податковим повідомленням-рішенням від 14.02.2018 №.

Щодо зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку, встановленого зразка, представник відповідача пояснив, що згідно з письмовими поясненнями позивача, вона придбала цей алкогольний напій на Коростенському кооперативному ринку на розлив за ціною 40,00 грн за 0,5 л, зберігала вказані ємності алкоголю у магазині, та оскільки вказана продукція придбана без відповідних документів і зберігалась без марок акцизного збору то під час перевірки вона була вилучена з місця продажу товару, та у зв'язку із чим до позивача згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2018 за № та № були застосовані штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 34000,00 грн.

Щодо порушення вимог п.2.2 гл.2, п.2.6 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637) в частині забезпечення оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО представник відповідача пояснив, що позивач порушила вимоги п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями), що полягало у незабезпеченні щоденного друкування наступних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) №№161, 269, 277, 279, 282, 297, 349, 360, 429, 450. Відповідно до фіскальних звітних чеків (Z-звітів) контрольних стрічок та відповідно до даних АІС «Податковий блок» не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкової виручки у повному обсязі в день її надходження на суму 21257,80 грн у розділі №2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» у відповідних книгах розрахункових операцій. Оскільки оприбуткування виручки позивачем здійснено лише на наступний день, то контролюючим органом правомірно було застосовано штрафні (фінансові) санкції податковим повідомленням-рішенням від 14.02.2018 № на суму 106289,00 грн. У зв'язку з чим, на думку представника відповідача, спірні податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018 винесені правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Житомирській області, на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 24.01.2018 №182 та направлень на проведення фактичної перевірки від 24.01.2018 №№115, 116, здійснило фактичну перевірку магазину, за адресою: АДРЕСА_2, Житомирська область в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3 за результатами якої складено акт від 06.02.2018 №33/40/НОМЕР_4 (а.с. 25-28).

За висновками акта перевірки, перевіркою встановлено:

- роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, а саме: реалізовано 2 пляшки коньяку «Ай-Петрі» 5*, місткістю 0,5 л, 40% за ціною 135,00 грн на суму 270,00 грн. Мінімальна роздрібна ціна коньяку у такій тарі згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (далі - Постанова КМУ №957) встановлена 138,52 грн;

- факт зберігання двох шестилітрових ємностей з рідиною з характерним запахом горілки та спирту з ознаками фальсифікованих алкогольних напоїв у кількості близько 10 літрів, чим порушено ст.1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі - Закон України №481/95-ВР) та вищевказана продукція зберігалась без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст.11 Закону України №481/95-ВР;

- не забезпечення оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій (далі-КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (далі-РРО) у сумі 21257,80 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018:

- №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 10000 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої (а.с. 34);

- №, згідно з яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000 грн за зберігання з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 31);

- №, згідно з яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000 грн за зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв без акцизного податку встановленого зразка (а.с. 32);

- №, згідно з яким до ФОП ОСОБА_3 застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 106289,00 грн. за не оприбуткування готівкових коштів у КОРО (а.с. 33).

Не погодившись з актом перевірки та винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржила їх у встановленому законом порядку до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), рішенням ДФС України від 22.05.2018 №4024/А/99-99-11-05-01-05 було продовжено строк розгляду скарг до 28 квітня 2018 року включно (а.с. 35).

За результатами розгляду скарг ФОП ОСОБА_3 отримала рішення про результати розгляду скарг ДФС України №6149/А/99-99-11-05-01-15 від 26.04.2018, яким податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, №, № та № залишено без змін, а скарги - без задоволення (а.с. 37-38).

Не погодившись із проведеною перевіркою та висновками останньої, а також із податковими повідомленнями-рішеннями ФОП ОСОБА_3 звернулось до суду із даним адміністративним позовом.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною фактичної перевірки, правомірності її проведення, додержання порядку проведення вказаної перевірки та визнання протиправними висновків перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючий орган має право проводити камеральні, документальні (планові, позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п.77.4 ст.77 ПК України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Загальні вимоги до порядку організації та проведення фактичних перевірок передбачені нормами статті 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 ПК України.

Допуск посадових осіб органів державної податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно з статтею 81 ПК України.

Що стосується особливостей проведення фактичної перевірки, то така перевірка відповідно до пункту 80.7 статті 80 ПК України, проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Одночасно згідно з п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій може бути проведена контрольна розрахункова операція. При цьому товари, які отримані посадовими особами органів державної податкової служби під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді.

З метою встановлення реальних показників щодо діяльності платника податків, яка здійснюється на відповідному місці її провадження, під час проведення перевірки посад особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій, за результатами якого складається довідка, що підписується посадовими особами органу державної податкової служби та посадовими особами суб'єкта господарювання або представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Результати фактичної перевірки оформляються актом (довідкою) у порядку визначеному п.86.5 ст.86 ПК України, акт про результати фактичних перевірок складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу які проводили перевірку та реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт про результати перевірки підписується особою на місці, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками у разі наявності.

З метою забезпечення реалізації прав платника податків у ПК України передбачено обов'язок контролюючого органу прийняти податкове повідомлення-рішення у чітко встановлені терміни, а саме протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому ст.58 ПК України, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

ПК України має вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення ПК України. Податковий орган, вирішуючи питання встановлення порушення позивачем податкового законодавства, повинен керуватися ПК України.

Враховуючи те, що положення про мораторій не були внесені до ПК України, який має перевагу над іншими законами для регулювання відносин оподаткування, питання проведення перевірок - це не питання власне податкових відносин, а питання відносин державного контролю загалом.

Діяльність з проведення документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладеного на контролюючі органи регламентується відповідно до глави 8 розділу 2 ПК України.

Також, пунктом 5.2 статті 5 ПК України, визначено співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами та встановлено, що у разі, якщо поняття, термінам, правилам та положенням кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосування поняття, терміни, правила та положення ПК України. Отже дана норма визначає перевагу ПК України над іншими законами які регулюють відносини оподаткування, оскільки контролюючі органи в ході перевірки перевіряють саме питання щодо дотримання норм податкового та іншого законодавства, контроль за додержання якого покладено на контролюючі органи.

Станом на 30 січня 2018 року змін до ПК України у частині дій мораторію на здійснення заходів державного нагляду (контролю) суб'єктів господарювання на 2018 року внесено не було. Таким чином, ГУ ДФС у Житомирській області проводило документальні планові перевірки виключно у межах своїх повноважень, у випадках та у порядку, встановлених ст.77 ПК України.

Згідно з ч.3 ст.113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, тому положення ПК України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують його окремі положення. Таким чином, податковий орган, вирішуючи питання встановлення порушення позивачем податкового законодавства, повинен керуватися ПК України.

Відповідно до п.4 Положення про Головне управління ДФС у Житомирській області, затверджене наказом ДФС від 27.03.2017 №202, ГУ ДФС у Житомирській області відповідно до покладених на нього завдань здійснюють адміністрування податків і зборів та інших платежів, контролює своєчасність подання платниками податків та єдиного внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів; контролює своєчасність подання платниками податків та єдиного внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів; реєструє та облік платників податків та єдиного внеску, об'єктів, пов'язаних з оподатковуванням, проводить диференціацію платників податків.

Необхідно зазначити, що наказом ДФС України від 12.11.2014 №265 визначено функції забезпечення законності діяльності ДФС та процедури, а саме: забезпечення контролю за дотриманням законності в діяльності ДФС та її територіальних органів при виконанні завдань і функцій, покладених чинним законодавством; участь у розробці заходів, спрямованих на забезпечення правильного застосування в органах ДФС податкового, митного законодавства, а також іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДФС.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

У підтвердження позиції ГУ ДФС у Житомирській області й свідчить прийнята Кабінетом Міністрів України постанова від 18.12.2017 за №1104 «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю) на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, тому керуючись чинним законодавством ГУ ДФС у Житомирській області мало законні та обґрунтовані підстави щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_5

Стосовно порушення процедури проведення перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оцінку процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при призначення та/або проведенні перевірки, суд може надати під час розгляду питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами відповідної перевірки.

При цьому, акт перевірки, як носій доказової інформації не повинен розцінюватися як єдиний або виключний доказ наявності податкового правопорушення, виявленого за результатами спірної перевірки. Натомість основними доказами є первинні документи, що складені за результатами відповідних господарських операцій, показання свідків та інші належні та допустимі докази, як ті, на які є посилання в акті спірної перевірки, так і ті, що надані сторонами або витребувані судом на виконання приписів статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо офіційного з'ясування обставин справи.

З урахуванням викладеного, процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами відповідної перевірки.

Натомість вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість платника податків захистити свої права під час проведення спірної перевірки (зокрема, щодо надання відомостей про обставини спірних господарських операцій тощо), чи призвели порушення процедури призначення та/або проведення перевірки на встановлені обставини щодо відображення тих чи інших господарських операцій в податковому обліку тощо.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо порушення його прав можливим недотриманням відповідачем особливостей процедури проведення спірної перевірки не ґрунтується на належних доказах і є безпідставним.

Стосовно доводів позивача про визнання протиправними висновків перевірки, що викладені в акті перевірки, суд зазначає наступне.

Предметом спору щодо обґрунтованості проведення перевірок, може бути виключно процедура призначення та/або проведення спірної перевірки, тому суд не повинен оцінювати будь-які висновки, викладені в актах, що складаються за результатами спірних перевірок.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 КАС України предметом розгляду по суті у порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

У свою чергу, висновки, викладені в акті перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3 щодо протиправності висновків, викладених в акті перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь-яких даних (незалежно від того, яким чином сформульовані відповідні позовні вимоги).

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, суд дійшов наступних висновків.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог ст.18 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон України №481/95-ВР) у частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною, нижчою від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної санкції у розмірі 10000 грн, за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з даними контрольної стрічки, позивачем реалізовувались алкогольні напої за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, а саме: 11.09.2017 (фіскальний чек №17945) встановлений факт реалізації двох пляшок коньяку «Ай - Петрі» 5*, місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 135 грн (а.с. 82-83).

На момент здійснення продажу алкогольних напоїв чинними були вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», із змінами та доповненнями, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 №634, згідно з якою з 10.09.2017 мінімальна роздрібна ціна, зокрема, на вказані лікеро-горілчані вироби становить 138,52 грн (а.с. 62).

Відповідно до ст.1 Закону України №481/95-ВР мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно з частиною 10 статті 18 Закону України №481/95-ВР, постановою Кабінету Міністрів України за №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», встановлені розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", із змінами та доповненнями, затверджені розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з розрахунку мінімальної ціни за 1 літр 100-відсоткового спирту.

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України за №957 від 30.10.2008 (у редакції, чинній на момент виникнення даних правовідносин) мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Відповідно до ст.17 Закону України №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за здійснення оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Визначено, що мінімальна роздрібна ціна коньяку «Ай-Петрі» 5*, місткістю 0,5 л, міцністю 40% становить 138,52 грн (692,60 грн х 0,5 = 346,3 х 40% : 100%) = 138,52 грн.

Оскільки позивачем 11.09.2017 було реалізовано дві пляшки коньяку «Ай-Петрі» 5*, об'ємом 0,5 л міцністю 40% за ціною 135 грн, тому за реалізацію алкогольних напоїв вітчизняного виробництва за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, відповідачем правомірно винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2018 про застосування до позивача штрафу у розмірі 10000 грн.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 № та №, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено факт зберігання двох шестилітрових ємностей з рідиною з характерним запахом горілки та спирту з ознаками фальсифікованих алкогольних напоїв у кількості близько 10 літрів, чим порушено ст.1 Закону України №481/95-ВР та вищевказана продукція зберігалась без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст.11 Закону України №481/95-ВР, а саме, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до письмових пояснень, громадянка ОСОБА_3, придбані алкогольні напої на розлив зберігала у магазині та придбала на Коростенському кооперативному ринку за ціною 40,00 грн за 0,5 л.

29.01.2018 стосовно ФОП ОСОБА_3 оперативними працівниками ГУ ДФС в Житомирській області Барановським О.С. та Тимошенко В.В. було складено протокол №4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.177-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 41).

Також, були складені - акт огляду та вилучення речей від 29.01.2018 горілчаних виробів в ємностях по 6 л та отримано письмове пояснення від ОСОБА_3 від 29.01.2018 року, направлено запит №689/6/06-30-21-06-06 до ДП «Житомирстандартметрологія», отримано на підставі даного запиту протоколу випробувань №248-249 (ПВ) від 05.02.2018 року горілчаних виробів (а.с. 42-43).

Перевіряючі дійшли висновків про те, що вищевказана алкогольна продукція придбана без відповідних документів та зберігається без марок акцизного податку, чим порушено норми Закону України №481/95-ВР, та під час перевірки вилучена з місця продажу товару.

На підставі вказаних порушень до ФОП ОСОБА_3 податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2018 № та № застосовано штрафні санкції у розмірі 17000 грн кожне.

У матеріалах справи міститься копія постанови Апеляційного суду Житомирської області від 29.03.2018 у справі №279/583/18 згідно з якою апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 задоволено, постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2018 щодо ОСОБА_3 - скасовано, а провадження у справі закрито, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.177-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 39-40).

Крім того, у матеріалах справи міститься копія постанови Апеляційного суду Житомирської області від 18.06.2018 у справі №279/1229/18 якою апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.05.2018 змінено, скасовано у частині визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1 та ч.1 ст.164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 145-146).

Згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що судами встановлено відсутність у діях ОСОБА_3 ознак правопорушень, передбачених ч.1 ст.177-2 та ч.1 ст.155-1 та ч.1 ст.164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановлено відсутність доказів зберігання ОСОБА_3 алкогольних напоїв з метою подальшої реалізації, що були у неї вилучені, остання звільняється від відповідальності за вказане правопорушення, а тому позовні вимоги про скасування та визнання протиправними податкових повідомлень від 14.02.2018 № та № на загальну суму застосування штрафних санкцій 34000,00 грн, підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, суд зазначає наступне.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції на суму 106289,00 грн за порушення вимог п.2.2 гл.2, п.2.6 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637) у частині забезпечення оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Позивач в обґрунтування позовних вимог у цій частині посилається на те, що у зв'язку з тим, що на виробничій дільниці с. Веселівка Коростенського району корпорації «ТАСКО», яка здійснює електропостачання до магазину ФОП ОСОБА_3, було відсутнє електропостачання у зв'язку з проведенням аварійно-ремонтних робіт та профілактичних робіт на КТП 3/261, а саме:

З 10-00 год. 04.03.2017 до 05-00 год. 05.03.2017;

З 12-00 год. 04.03.2017 до 05-00 год. 05.03.2017;

З 10-00 год. 27.06.2017 до 00-00 год. 28.06.2017;

З 13-00 год. 29.06.2017 до 01-00 год. 30.06.2017;

З 15-00 год. 02.07.2017 до 20-30 год. 03.07.2017;

З 14-00 год. 15.07.2017 до 05-00 год. 16.07.2017;

З 13-30 год. 04.09.2017 до 06-00 год. 05.09.2017;

З 16-00 год. 15.09.2017 до 02-00 год. 16.09.2017;

З 12-00 год. 21.11.2017 до 01-30 год. 22.11.2017;

З 15-00 год. 11.12.2017 до 03-00 год. 12.12.2017.

З огляду на що позивач не мала технічної можливості подати звіти, а тому не було вчасно подано звіти по ЕКА, що підтверджує довідка №21 від 06.11.2018, видана корпорацією «ТАСКО» (а.с. 186).

Суд не бере до уваги вказані доводи позивача з огляду на наступне.

Пунктом 1.2 Положення №637 визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичного надходження у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до вимог п.п.2.2 Положення №637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до вимог п.п.2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та у повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення №637, є здійснення обліку готівки у повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Оскільки підприємства (підприємці) повинні здійснювати облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку, то для фізичних осіб-підприємців відповідними книгами є книга обліку розрахункових операцій та книга обліку доходів.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 п.9 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), не забезпечено щоденне друкування наступних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) №161, 269, 277, 279, 282, 297, 349, 360, 429, 450 зокрема:

- у КОРО «Р/1», що зареєстрована 23.09.2016;

- 04.03.2017 проведено розрахункових операцій на суму 1087,90 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №161 здійснено тільки наступного дня, а саме: 05.03.2017 о 06-54 год.;

у КОРО № «Р/2», що зареєстрована 07.04.2017:

- 19.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2519,25 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №269 здійснено тільки наступного дня, а саме 20.06.2017 о 06-33 год.;

- 27.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2696,05 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №277 здійснено тільки наступного дня, а саме: 28.06.2017 о 13-25 год.;

- 29.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 3594,40 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №279 здійснено тільки наступного дня, а саме: 30.06.2017 о 06-41 год.;

- 02.07.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2158,45 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №282 здійснено тільки наступного дня, а саме: 03.07.2017 о 07-53 год.;

- 15.07.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2713,20 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №297 здійснено тільки наступного дня, а саме: 16.07.2017 о 12-06 год.;

- 04.09.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2106,15 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №349 здійснено тільки наступного дня, а саме: 05.09.2017 о 08-10 год.;

- 15.09.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2871,00 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №360 здійснено тільки наступного дня, а саме: 16.09.2017 о 07-26 год.;

- у КОРО № «Р/3», що зареєстрована 31.08.2017:

- 21.11.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2038,45 проте як обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №429 здійснено тільки наступного дня, а саме: 22.11.2017 о 07-06;

- 11.12.2017 проведено розрахункових операцій на суму 1408,40 грн проте як, обнуління (роздрукування) фіскального звітного чека №450 здійснено тільки наступного дня, а саме: 12.12.2017 о 12-26 год.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п.2.2 гл.2, п.2.6 гл.2 «Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637), а відповідно до фіскальних звітних чеків (Z-звітів) контрольних стрічок та відповідно до даних АІС «Податковий блок» не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкової виручки у повному обсязі у день її надходження на суму 21257,80 грн у розділі №2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» у відповідних книгах розрахункових операцій, а саме:

- у КОРО №, що зареєстрована 23.09.2016:

- 04.03.2017 проведено розрахункових операцій на суму 1087,90 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 05.03.2017 на підставі Z-звіту №161 від 05.03.2017;

- y КОРО №, що зареєстрована 07.04.2017:

- 19.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2519,25 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 20.06.2017 на підставі Z-звіту №269 від 20.06.2017;

- 27.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2696,05 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 28.06.2017 на підставі Z-звіту №277 від 28.06.2017;

- 29.06.2017 проведено розрахункових операцій на суму 3594,40 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 30.06.2017 на підставі Z-звіту №279 від 30.06.2017;

- 02.07.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2158,45 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 02.07.2017 на підставі Z-звіту №282 від 03.07.2017;

- 15.07.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2099,00 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 15.07.2017 на підставі Z-звіту №297 від 16.07.2017;

- 04.09.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2106,15 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 04.09.2017 на підставі Z-звіту №349 від 05.09.2017;

- 15.09.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2871,00 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 15.09.2017 на підставі Z-звіту №360 від 16.09.2017;

- в КОРО № «Р/3», що зареєстрована 31.08.2017:

- 21.11.2017 проведено розрахункових операцій на суму 2038,45 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 21.11.2017 на підставі Z-звіту №429 від 22.11.2017;

- 11.12.2017 проведено розрахункових операцій на суму 1175,05 грн, дану готівкову виручку оприбутковано у розділі №2, 11.12.2017 на підставі Z-звіту №450 від 12.12.2017 (а.с. 91-137).

Готівкові кошти вважаються своєчасно оприбутковані (у день їхнього надходження) у повній сумі їх фактичних надходжень у розділі №2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» у відповідних книгах обліку розрахункових операцій на підставі роздрукованих щоденних фіскальних звітних чеків Z-звітів.

Таким чином, відсутність своєчасного і точного здійснення обліку готівкових коштів у КОРО на підставі Z-звіту та у книзі розрахункових операцій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

З метою вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами Президентом України видано Указ від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення з регулювання обігу готівки» (далі - Указ).

Статтею 1 Указу встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до п.2 Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Згідно абзацу третього статті 1 Указу невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Відповідно до п.4.2 Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі у день її надходження.

Листом Національного банку України від 16.04.2010 №11-110/2010-6116 щодо роз'яснення окремих вимог Положення про ведення касових операцій визначено, що у випадку, коли готівка проведена через РРО і у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, однак у день одержання готівкових коштів не проведена по касовій книзі, вважається, що така готівка оприбуткована у касі підприємства несвоєчасно.

У випадку, коли готівка проведена через РРО, зроблений відповідний запис у касовій книзі у день надходження готівки, однак не проведена у КОРО на підставі фіскальних, звітних чеків, то такий випадок кваліфікується як неповне оприбуткування.

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 14.02.2018 № про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10000 грн та повідомлення-рішення від 14.02.2018 про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 106289 грн, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3265,00 грн. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 11500. РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною проведеної фактичної перевірки та висновків перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, яким Головним управлінням ДФС у Житомирській області визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн адміністративного штрафу за порушення норм законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв;

- податкове повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, яким Головним управлінням ДФС у Житомирській області визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн адміністративного штрафу за порушення норм законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 18 грудня 2018 року.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко