Справа № 0940/1986/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2018 р. справа № 0940/1986/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Арабчук В.М.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" про стягнення податкового боргу в сумі 129899,73 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" про стягнення податкового боргу в сумі 129899,73 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у розмірі 129899,73 грн., який виник внаслідок несплати самостійно задекларованої відповідачем плати за землю в сумі 122972,24 грн., пені 2302,50 грн. та штрафних санкцій 1853,66 грн.; та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 2771,33 грн., в тому числі податкові зобов'язання 2606,50 грн., пеня 91,49 грн. та штрафні санкції 73,34 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.
Відповідач правом подання відзиву на позов у встановлений судом строк не скористався. Ухвала суду про відкриття провадження відповідачу була надіслана та ним отримана 02.11.2018 за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення УДППЗ Укрпошта (а.с.46, 60).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 27.11.2018 просив відкласти судовий розгляд з мотивів з'ясування підстав виникнення податкового боргу. В судове засідання, призначене на 11.12.2018 представник відповідача не з'явився, про причин неявки завчасно не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.62, 63).
Згідно частини 2 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд.
У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина 1 статті 205 цього Кодексу).
Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача та неповідомлення представником відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, причин неприбуття до суду, відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби (а.с.46-48).
Відповідно до довідки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за товариством з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" рахується борг 129899,73 грн. за платежами: орендна плата з юридичних осіб в сумі 127128,40 грн., в тому числі основний платіж 122972,24 грн., пеня 2302,50 грн. та штрафні санкції 1853,66 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 2771,33 грн., в тому числі основний платіж 2606,50 грн., пеня 91,49 грн. та штрафні санкції 73,34 грн. (а.с.12).
Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
До товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" позивач застосував санкції за несвоєчасну сплату самостійно задекларованих сум по орендній платі за землю та у зв'язку з несвоєчасним поданням податкової декларації з плати за землю, а саме:
Позивачем, на суму невиконаних відповідачем податкових зобов'язань зі сплати орендної плати за землю комунальної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" нарахована пеня в розмірі 2302,50 гривень, що підтверджується витягом з облікової картки платника податку (а.с.31-36).
Підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням обєкта/обєктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Позивачем, на суму невиконаних відповідачем податкових зобов'язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" нарахована пеня в розмірі 91,49 гривень, що підтверджується витягом з облікової картки платника податку (42-44).
27.03.2014 позивачем була сформована товариству з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" податкова вимога форми "Ю" №182-25/745/10-199 від 27.03.2014, яку відповідач отримав 27.03.2014 (а.с.45).
Позивач просить стягнути податковий борг в сумі 129899,73 грн., з підстав його виникнення внаслідок несплати самостійно задекларованих 122972,24 грн. по орендній платі за землю, пені 2302,50 грн. та штрафних санкцій 1853,66 грн. та податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 2606,50 грн., пеня 91,49 грн. та штрафні санкції 73,34 грн.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Статтею 10 Податкового кодексу України до місцевих податків віднесено податок на майно (підпункт 10.1.1).
Відповідно до пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України, серед іншого, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (підпункт 265.1.1), плати за землю (підпункт 265.1.3).
Пунктом 8.3 статті 8 Податкового кодексу України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4).
Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).
Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно пункту 270.1 статті 270 цього Кодексу об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Згідно пункту 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136).
Статтею 285 даного Кодексу передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
У відповідності до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1).
Згідно з підпунктом 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого обєкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий обєкт.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1).
У відповідності до підпункту 266.10.1. пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Відповідачем податкових зобов'язань за 2017 рік в сумі 1204,80 грн., за І-ІІ квартал 2018 рік в сумі 1401,70 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в строки визначені вищевказаними нормами Податкового кодексу України не сплачено.
Згідно з пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, грошові зобов'язання відповідача з сплати орендної плати за землю комунальної власності та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є узгодженими з моменту подання податкових декларацій.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України вручено товариству з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" податкову вимогу форми "Ю" за №182-25/745/10-199 від 27.03.2014 про оплату податкового боргу, який до моменту розгляду справи не переривався та є непогашеним. Вимогу відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив (а.с.45).
Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання зі сплати орендної плати за землю комунальної власності та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб.
Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворює податковий борг.
Відповідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Згідно пункту 129.4. цієї статті даного Кодексу на суми грошового зобовязання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Позивачем, на суму невиконаних відповідачем податкових зобов'язань зі сплати орендної плати за землю комунальної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" нарахована пеня в розмірі 2302,5 гривень (а.с.31-36). На суму невиконаних відповідачем податкових зобов'язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нарахована пеня в розмірі 91,49 гривень (42-44).
Отже, податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, актами перевірки, податковими деклараціями, корінцем податкової вимоги форми, довідкою позивача про борг, витягами з облікової картки платника податку (а.с.12-45).
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.
Таким чином самостійно задекларована плата за землю в сумі 122972,24 грн., пеня 2302,50 грн., штрафні санкції 1853,66 грн. та податкові зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 2606,50 грн., пеня 91,49 грн., штрафні санкції 73,34 грн. утворюють податковий борг відповідача в розмірі 129899,73 грн., який ним не сплачено.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, щостягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з його рахунків відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 17.12.2018.