Справа № 810/4228/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4228/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Білоцерківвода" (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Р.О. від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні № 5429301 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Київський окружний адміністративний суд своєю постановою від 25 вересня 2018 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що оскаржувані постанови є законними.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги не обґрунтовані та не спростовують правильність висновків суду.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, рішенням Господарського суду Київської області від 20.04.2017 року у справі №911/3750/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року, витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «Білоцерківвода» на користь ТОВ «Новація-1» майно, а саме: частину магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна. Зобов'язано ТОВ «Білоцерківвода» передати ТОВ «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; також вузол розвантаження і переробки вапна.

Господарським судом Київської області було видано судовий наказ №911/3750/14 від 07.09.2017 року згідно якого зобов'язано ТОВ «Білоцерківвода» передати ТОВ «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська. 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14.5 га; також вузол розвантаження і переробки вапна.

19.10.2017 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацьким Р.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54929086 з виконання наказу Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданого 07.09.2017 року про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «Білоцерківвода» на користь ТОВ «Новація-1» майна, а саме: частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

Боржником у виконавчому провадженні зазначене ТОВ «Білоцерківвода», стягувачем - ТОВ «Новація-1».

14.11.2017 року головним державним виконавцем на підставі заяви ТОВ «Білоцерківвода» від 06.11.2017 року №1-04/09-2629 про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №54929086 було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 54929086 до закінчення перегляду справи в порядку касації.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №911/3750/14 касаційну скаргу ТОВ «Білоцерківвода» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року залишено без змін.

28.11.2017 року відповідачем було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 54929086.

Позивачем на адресу відповідача було пояснення, у яких зазначено, що ТОВ «Білоцерківвода» не має на балансі майна (магістрального водопроводу «Дніпро-Рось»), яке є предметом витребування з чужого незаконного володіння в рамках виконавчого провадження №54929086. У вказаних поясненнях позивач також зазначив про те, що ТОВ «Білоцерківвода» на підставі концесійного договору від 23.03.2015 року здійснює використання іншого об'єкта - футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію.

13.12.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. на ТОВ «Білоцерківвода» за невиконання рішення суду.

19.02.2018 року відповідачем винесено постанову у виконавчому провадженні №54929301 про накладення штрафу на позивача у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Новація-1» звернулось до відповідача із заявою від 14.02.2018 року, у якій просило відповідача скласти акт про невиконання ТОВ «Білоцерківвода» рішення Господарського суду Київської області у справі №911/3750/14.

19.02.2018 року державним виконавцем було складено акт б/н, в якому зазначено про встановлення факту прийняття ТОВ «Новація-1» майна, визначеного рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/3750/14, а саме: частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

03.08.2018 року головним державним виконавем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацьким Р.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/3705/14, виданого 07.09.2017 року.

Цього ж дня державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн. та виконавчого збору у сумі 12800,00 грн.

Проте, вважаючи такі постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 ст.74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Положеннями ч.ч.5,6 ст.26 Закону № 1404-VIII закріплено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч.1 п.5 вказаної статті, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, відповідно до ч.9 ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи позов та скасовуючи постанову від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні № 5429301 про стягнення виконавчого збору, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Білоцерківвода» не є балансоутримувачем частини магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна, що підтверджується наявним в матеріалах справи концесійним договором від 25.03.2013 року, укладеним з Білоцерківською міською радою, а лише здійснювало використання футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію. Суд також взяв до уваги пояснення позивача про те, що ТОВ «Новація-1» помилково ототожнив футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію з частиною магістрального водоводу «Дніпро-Рось», оскільки вказані об'єкти є різними об'єктами, а у розпорядженні ТОВ «Білоцерківвода» до 14.05.2018 року перебував лише футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.04.2017 року у справі №911/3750/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року, витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «Білоцерківвода» на користь ТОВ «Новація-1» майно, а саме: частину магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна. Зобов'язано ТОВ «Білоцерківвода» передати ТОВ «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; також вузол розвантаження і переробки вапна.

ТОВ «Білоцерківвода» скористалося правом на оскарження судового рішення, а тому обставини встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Враховуючи те, що у відповідача станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку були відсутні, а також враховуючи обов'язок державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні № 5429301.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм викладена у постанові Верховного суду від 26 липня 2018 року у справі №750/1298/17.

Щодо вимог в частині скасування постанови від 03.08.2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 4 ст.42 Закону №1404 передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження, у тому числі, у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, з боржника стягуються витрати виконавчого провадження.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2830/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. № 1300/29430 затверджено «Види та розміри витрат виконавчого провадження» (надалі-наказ № 2830/5).

Пунктом 1 розділу 1 якого визначено, що до витрат виконавчого провадження належать, зокрема, виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари.

Пунктом 2 розділу 1 - пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку.

Таким чином, державним виконавцем при визначенні витрат повинно бути зазначено їх вид та розмір.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні буд-які докази та розрахунки щодо понесених державним виконавцем витрат, а тому постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301 є неправомірною.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року в частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №5429301 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев