Справа № 522/17105/18
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/1404/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни про скасування рішення про примусове повернення в країну походження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни та просив визнати протокол серії ПР МОЗ №000195 від 19.02.2018 року про адміністративне правопорушення протиправним та скасувати його; визнати постанову серії ПР МОЗ №000195 від 19.02.2018 року протиправною та скасувати її; визнати рішення №21 про примусове повернення в країну походження від 19.02.2018 року протиправним та скасувати його; провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову вказано, що 19.02.2018 року було прийнято протокол та постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено рішення про примусове повернення в країну походження. Під час складення протоколу під тиском працівників ДМС ОСОБА_4 вказав, що він є громадянином Російської федерації, проте вказує, що все життя проживає в Україні та ніякого громадянства взагалі немає. ОСОБА_1 з 1991 року в 6 років переїхав разом з батьками в Україну та законно знаходився на території України, навчався в загальноосвітніх школах с. Салгани м. Білгород-Дністровський та м. Ізмаїл Одеської області, крім того в м. Ізмаїл був притягнутий до адміністративної відповідальності як громадянин України та протягом 3 років відбував покарання в «Школі соціальної реабілітації» в с. Фонтанка, Комінтернівського району Одеської області, в цей же час мати позивача була позбавлена батьківських прав. В подальшому з 05.10.2001 року по 14.06.2003 року навчався та виховувався в Андрієво-Іванівській школі-інтернату Миколаївського району Одеської області, з 01.09.2003 року по 30.06.2006 року навчався в Ісаєвському професійному аграрному ліцеї. Вказує, що громадянство та паспорт він не отримав у зв'язку з тим, що він як особа позбавлена батьківського піклування мав претендувати на житло після випуску з дитячого будинку, тож співробітники закладу не видали документи для отримання паспорту та реєстрації. ОСОБА_1 вважає себе громадянином України та довгий час законно проживає на території України, вказує, що буде звертатися до органів ДМС з заявою про отримання громадянства України. Зазначає, що протокол та постанова є протиправною, оскільки прийняті з порушенням законодавства.

До суду 20.04.2018 року надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просили відмовити ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що 19.02.2018 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою м. Одеса, вул. Генуезька, 36 було виявлено громадянина без документів, який назвався громадянином Російської Федерації ОСОБА_1. Позивач зазначив, що звертався до посольства Російської Федерації для отримання паспорта громадянина Російської федерації, проте не зміг його отримати через брак коштів. Вказано, що протокол, постанова та рішення прийнято відповідно до вимог законодавства та з урахуванням всіх обставин справи.

Ухвалою суду від 16.08.2018 року роз'єднано провадження у справі, зокрема виділено в самостійне провадження справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича, начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни про скасування рішення №21 про примусове повернення в країну походження від 19.02.2018 року.

Ухвалою суду від 28.09.2018 року виділена в окреме провадження справа щодо скасування рішення про примусове повернення в країну походження прийнята до провадження, провадження відкрите, судове засідання призначене на 22.10.2018 року.

У судові засідання призначені на 22.10.2018 року та 19.11.2018 року сторони не з'являлися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

У судове засідання з'явилися позивач та представник відповідача, проте у зв'язку з перебуванням головуючого по справі у нарадчій кімнаті по іншій справі судове засідання не відбулося. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Ревда Сведловської області Російської радянської Федеративної соціалістичної республіки від батька татарина ОСОБА_6 та матері росіянки ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

У період з 05.10.2001 року по 14.06.2003 року ОСОБА_1 навчався та виховувався у А-Іванівській школі-інтернату Миколаївського району Одеської області, що підтверджується довідкою за підписом директора школи-інтернату.

З 01.09.2003 року по 30.06.2006 року позивач навчався у Ісаєвському професійному аграрному ліцеї за професією «електрогазозварник, водій автотранспортних засобів (категорії «С»)».

19.02.2018 року о 12.00 у м. Одесі по вул. Генуезька, 36 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, який порушив правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, у зв'язку з чим провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Барбус В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОЗ №000195.

Постановою ПН МОЗ №000195 від 19.02.2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області Барбус В.М. 19.02.2018 року було прийнято рішення №21 про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджене начальником ГУ ДМС України в Одеській області Погребняк О.Г., згідно якого було вирішено примусово повернути ОСОБА_1 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 16 березня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України врегульовано ст. 288 КАС України. Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI ( далі - Закон № 3773-VI).

Рішення про примусове повернення в країну походження ухвалено на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 3773-VI, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

З ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» до позивача можливо застосувати лише з підстав порушення ним законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

ОСОБА_1 народився на території Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки у 1986 році.

Приналежність ОСОБА_1 до громадянства Російської Федерації правниками ГУ ДМС України в Одеській області встановлено з його слів, жодних документів, щоб підтверджували громадянство позивача суду не надано. Свідоцтво про народження ОСОБА_1, згідно якого його мати є росіянкою, а батько татарином не є документом, що підтверджує належність ОСОБА_1 до громадянства Російської Федерації.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Законність підстав прибуття ОСОБА_1 до України ГУ ДМС України в Одеській області не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення про примусове повернення в країну походження ОСОБА_1 прийнято передчасно, громадянство позивача жодними матеріалами справи не підтверджується, ГУ ДМС України в Одеській області твердження позивача про його приналежність до громадянства Російської Федерації не перевірило та не підтвердило, рішення при примусове повернення в країну походження ґрунтується на словах самого ж позивача нібито громадянина Російської Федерації та на факті того, що позивач не має документів, що підтверджує його особу в цілому.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 65009, АДРЕСА_1) до провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Барбус Віталія Миколайовича (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44), начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) про скасування рішення про примусове повернення в країну походження - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області Барбус В.М. №21 від 19.02.2018 року про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2018 року.

Суддя В.Я. Бондар