Справа № 560/4193/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4193/18
УХВАЛА

12 грудня 2018 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. до відкриття провадження у справі ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 11.12.18 через канцелярію Хмельницького окружного адміністративного суду подав заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просить суд:

- зупинити дію постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/523 від 16.10.2018 до набрання законної сили рішенням у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №22/523 від 16 жовтня 2018 року;

- зупинити стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 670140,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 67014,00 грн. у виконавчому провадженні № 57841091 відкритому 05 грудня 2018 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на підставі виконавчого документа постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/523 від 16 жовтня 2018 року до набрання законної сили рішенням у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №22/523 від 16 жовтня 2018 року.

В обґрунтування наданої заяви зазначено, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що заявник станом на 11 грудня 2018 року являється роботодавцем, середньооблікова кількість найманих працівників за трудовими договорами становить 49 осіб, оплату праці яких заявник зобов'язаний забезпечити мінімум двічі на місяць. Арешт рахунків, а тим більше подальше звернення на грошові кошти заявника ставить під загрозу можливості виконання зобовязань з виплати заробітної плати та сплати податків і обовязкових внесків за трудовим та податковим законодавством заявником, що в подальшому може призвести до накладення інших штрафів. Також вказує, що примусове виконання оскаржуваної постанови може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном. При цьому без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Отже, на думку заявника зупинення стягнення за вказаними постановами до ухвалення рішення суду є способом для відвернення очевидної небезпеки заподіяння значної шкоди майновим правам та інтересам позивача та безпідставного стягнення коштів (штрафу) з позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладену норму, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, з урахуванням зазначених норм забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Крім того, у розумінні наведеної норми закону, суд при вирішенні питання про забезпечення позову повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому, суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволення позовних вимог.

Отже, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення, як підстава задоволення вказаної заяви, є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на стадії підготовчого провадження.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано те, що не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, може істотно унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист його порушених прав або інтересів, оскільки не вбачається, які саме негативні наслідки можуть наступити для фізичної особи - підприємця та чому його права не можуть бути відновлені.

Щодо посилань у заяві про забезпечення позову на те, що існує реальна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника у вигляді понесення несприятливих економічних насідків, пов'язаних з оплатою праці найманих працівників заявника та сплати заявником податків і обовязкових внесків за трудовим та податковим законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" накладення арешту на майно (кошти) полягає у його опису, оголошені заборони розпоряджатися ним, чи обмеженні права користуватися ним або вилучені у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Аналізуючи надані заявником докази та наведені доводи, судом не встановлено, що відбулося вилучення майна чи обмеження в його користуванні та активів на рахунках у банківських установах та наявності на них коштів.

Заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності у нього майна та грошових активів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на майно, яке на час розгляду даної заяви в суді наявне у заявника, не може впливати на здійснення його господарської діяльності. Докази вилучення зазначеного вище майна відсутні, суду не надано доказів заборони здійснення господарської діяльності заявника. Окрім того накладення арешту на майно не свідчить про наміри державного виконавця здійснити його реалізацію чи відчуження якимось іншим чином.

Накладаючи арешт на майно заявника, державним виконавцем здійснено захід забезпечення можливості стягнення в майбутньому зазначених коштів у разі необхідності, а саме, якщо судом буде прийняте рішення про відмову у позові та після набрання законної сили рішення суду, якщо боржником не буде погашена заборгованість, у разі наявності такої.

Суд також зауважує, що заявником не конкретизовано які саме дії повинні будуть бути додатково вчиненні останнім, на усунення негативних наслідків, не зазначено, які саме матеріальні ресурси повинні будуть бути додатково задіяні, також заявник не вказує чому він вважає, що його права не можуть бути відновлені, заявником не зазначено навіть приблизного розміру можливих матеріальних збитків.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до постанов державного виконавця від 05.12.2018 у виконавчому провадженні ВП № 57841091 арешт на кошти заявника та майно накладено у межах стягнення штрафу, виконавчого збору, тоді як до суду заявником не надано доказів відсутності достатнього обсягу грошових коштів на його розрахунковому рахунку. Отже заявником не підтверджено того, що він позбавлений можливості виплачувати працівникам заробітну плату, сплачувати податки та збори.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тоді як протиправність оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/523 від 16.10.2018 не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У повному обсязі ухвала виготовлена 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_2
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2