Справа № 826/16924/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 грудня 2018 року м. Київ № 826/16924/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до голови Дударківської сільської ради Бориспільського району Гуральника Миколи Григоровича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до голови Дударківської сільської ради Бориспільського району Гуральника Миколи Григоровича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 дану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про конкретизацію та уточнення позовних вимог в якій буде чітко викладені позовні вимоги до відповідача щодо визнання конкретних протиправних рішень, дії та бездіяльності, обґрунтування необхідності забезпечення позову та відповідність її вимогам ст.152 КАС України, письмових обґрунтувань заявленої шкоди та обґрунтованого розрахунку суми шкоди заподіяної позивачу незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача, а також подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору.

Позивачем 06.12.2018 подано до суду заяву про конкретизацію та уточнення позовних вимог. В прохальній частині заяви позивач просить: - визнати протиправними дії голови Дударківської сільської ради Гуральника Миколи Григоровича, спрямовані на позбавлення позивача права власності, права користування земельною ділянкою після Державної реєстрації такого права поза межами підстав, викладених у ст.141 ЗК України, та є такими, що порушують право власності, та право користування земельною ділянкою в супереч ст.ст. 152-153 ЗК України, де є гарантії права власності, в ст.ст. 154-155 ЗК України - відповідальність ОМС та їх посадовців за порушення права власності та за видання актів, які порушують право власності; - стягнути на користь позивача: ОСОБА_1, з відповідача відшкодування шкоди заподіяної їй та її родині незаконними, неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю голови Дудароківської сільської ради Гуральник Миколи Григоровича, з вище зазначених підстав - позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати, спричинену ним, головою Дударківської сільської ради Гуральник Миколою Григоровичем шкоду в розмірі 800000,00 грн..

Розглянувши позовну заяву, заяву про конкретизацію та уточнення позовних вимог та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства у зв'язку з наступним.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Також згідно ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, обов'язковою вимогою для визначення підсудності справи до адміністративної юрисдикції є участь у спорі в якості однієї із сторін суб'єкта владних повноважень та наявність публічно-правового спору між сторонами.

Зі змісту позовної заяви та заяви слідує, що позивач звернувся до суду з метою визнання дії відповідача спрямовані на позбавлення позивача права власності, права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права позивачем.

Суд зазначає, що у даній справі спір пов'язаний з правом власності на земельну ділянку, тобто із цивільним правом. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із земельних правовідносин.

Спір про захист права конкретної особи на землю є не публічним, а приватно-правовим. Держава, юридичні особи публічного права, можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідач є посадовою особою органа місцевого самоврядування, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 826/6244/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3, спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд зазначає, що у даній справі позивачем оскаржуються дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку посадової особи органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 396/2550/17.

Отже, даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 170, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Гуральника Миколи Григоровича Голови Дударківської сільської ради Бориспільського району про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Роз'яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.