Справа № 812/749/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року справа №812/749/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання Токаревої А.Г., представника першого відповідача - ОСОБА_1, представника другого відповідача - Придатка С.В., діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі № 812/749/18 (головуючий суддя в 1 інстанції Чиркін С.М.), складене у повному обсязі 23 липня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, треті особи - Міністерство внутрішніх справ України, Луганська обласна військово-цивільна адміністрація, тимчасово виконуючий обов'язки начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ від 24 січня 2018 року № 32 (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_3», поновити на посаді Начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області; стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24 січня 2018 року по дату поновлення на роботі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, Луганську обласну військово-цивільну адміністрацію (а.с. 1-3 т.1).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року за клопотанням Державної служби України з надзвичайних ситуацій залучено Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Б. Ліщини, буд. 29) як другого відповідача (а.с. 124 т. 2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року як третю особу на боці відповідачів залучено виконуючого обов'язку начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_4 (а.с. 128 т.2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року відмовлено у задоволені клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій про залишення первісного позову ОСОБА_3 без розгляду, та задоволено клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнано поважними причини пропуску строку звернення (а.с. 134-135 т.2).

12 травня 2018 року від позивача до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с. 186-188 т.2), в якій позивач додатково просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області».

Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду для оскарження наказу від 02 серпня 2017 року № 410.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду для оскарження наказу від 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області», клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 від 21 травня 2018 року про збільшення позовних вимог у зв'язку з пропуском строку звернення до суду задоволено, заяву ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області» залишено без розгляду (а.с. 57-59 т.3).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі № 812/749/18 адміністративний позов задоволено повністю, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24 січня 2018 року № 32 (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_3»; поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області з 25 січня 2018 року; стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Луганській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24 січня 2018 року по 13 липня 2018 року в сумі 111 998,52 грн. з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів; рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Луганській області на користь ОСОБА_3 заробітної плати за один місяць вимушеного прогулу в розмірі 18 982,80 грн. допущено до негайного виконання (а.с. 219-229 т.4).

Не погодившись з таким рішенням, Державна служба України з надзвичайних ситуацій подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким залишити позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог, апелянтами зазначено, що судом першої інстанції безпідставно поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду та незастосування наслідків, передбачених ст. 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначили, що рішення ухвалено упередженим суддею, який підлягав відводу.

Крім того, апелянти наголошували, що прийняття судом першої інстанції листка непрацездатності є необґрунтованим, оскільки не досліджено правомірності його видачі.

При цьому, середній заробіток позивача за період з 24 січня 2018 року по 25 квітня 2018 року виплачено у повному обсязі.

Зазначено, що внесення змін в організації виробництва і праці у вигляді скорочення посади начальника Головного управління як цивільної особи та запровадження посади із спеціальним званням генерал-майор служби цивільного захисту є правом суб'єкту владних повноважень, відтак, звільнення позивача у зв'язку з змінами в організації труда є правомірним (а.с. 41-49, 51-73 т.5)

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволені позову відмовити по суті.

Позивач, адвокат позивача та представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Клопотання представника позивача адвокати ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи ,у зв'язку з погіршенням погодних умов, задоволенню не підлягає, оскільки суд апеляційної інстанції не вважає їх поважними причинами.

Треті особи надали письмові клопотання про розгляд справи у відсутність їх представників.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити , рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у період з 26 жовтня 1973 року до 25 грудня 2013 року ОСОБА_3 проходив службу в підрозділах МВС СРСР, МВС, МНС та ДСНС України (а.с. 79-80, 160 т.1).

Згідно із інформацією, наявною у біографічній довідці, наказом МВС України від 30 жовтня 1998 року № 581 позивачу присвоєно звання полковник внутрішньої служби та за наслідками переатестації наказом МНС України від 08 січня 2008 року звання полковник служби цивільного захисту. Стаж служби з 1973 року. Зазначено, що з вересня 2014 року позивач приймав участь у бойових діях - розмінування (а.с. 26-27 т.1, а.с. 154-157 т.4).

Згідно з інформацією, наявною у посвідчені серії УБД від 16 лютого 2016 року НОМЕР_1, позивач має статус учасника бойових дій (а.с. 33 т.1).

На підставі наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 01 квітня 2015 року № 77св, відповідно до вимог статей 23, 24 КЗпП України, Наказу МНС України від 10 липня 2006 року ОСОБА_3 прийнято на посаду провідного фахівця відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення управління персоналу ГУ ДСНС в Луганській області (а.с. 17 т.1).

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 10 квітня 2015 року № 193 на підставі статті 32 КЗпП України позивача переведено на роботу на посаду начальника ГУ ДСНС в Луганській області (а.с. 18 т.1). Інформація про перелічені накази у встановленому порядку занесена до трудової книжки Позивача (а.с. 160 т.1).

21 листопада 2017 року відповідно до наказу від 02.08.2017 № 410 позивача повідомлено про наступне вивільнення (а.с. 19 т.1). У попередженні про наступне вивільнення зазначено «Відповідно до наказу ДСНС України від 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області» посада, яку Ви займаєте підлягає скороченню. Згідно із статтею 49-2 Кодексу законів про працю України попереджаємо Вас про можливе наступне вивільнення із зазначеної посади за пунктом 1 ст.40 КЗпП України через 2 (два) місяці». Попередження про наступне вивільнення ОСОБА_3 від 21.11.2017, погоджено Міністром внутрішніх справ України Аваковим А.Б. та головою Луганської обласної державної адміністрації Гарбузом Ю.Г.

На підставі наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24 січня 2018 року № 32 позивача звільнено з посади начальника ГУ ДСНС України в Луганській області відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України з 24 січня 2018 року. Як підстава для звільнення зазначений наказ ДСНС України № 410, попередження про наступне вивільнення, погодження: Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б., голови Луганської обласної державної адміністрації Гарбуза Ю.Г. (а.с. 21 т.1).

Не погоджуючись зі своїм звільненням з посади, позивач звернувся до суду з даним позовом, вважаючи, що на час попередження та звільнення він знаходився на лікарняному,відповідач порушив вимоги законодавства про працю, звільнив його незаконно у період тимчасової непрацездатності, не вказав реальну підставу звільнення.,

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача є протиправним, відтак його порушене право має бути відновленим.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи позивача ОСОБА_3 було звільнено відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України , нормами якої передбачено ,що підставами для звільнення працівника можуть бути зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації підприємства, установи чи організації або зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно із частиною третьою статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Основним доводом позовних вимог слугувало неправомірне звільнення позивача з посади в період тимчасової непрацездатності , які відповідачем спростовувались шляхом сумнівною видачею лікарняних, за якими проводилась перевірка.

Суд апеляційної інстанції не розглядає доводи апеляційних скарг щодо протиправності дій суду першої інстанції щодо прийняття листків непрацездатності, оскільки наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій від 30 листопада 2018 року № 512 внесено зміни до спірного наказу ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 24 січня 2018 року № 32 про звільнення позивача, зазначивши дату його звільнення з 26 квітня 2018 року (а.с. 27 т. 6), відтак, відповідач фактично прийняв листки непрацездатності позивача, відповідно до яких він по 25 квітня 2018 року знаходився на лікарняних (а.с. 21-26 т. 6).

Отже позовні вимоги позивача щодо звільнення його у період тимчасової непрацездатності та перебуванні на лікуванні фактично визнанні відповідачем та зазначене порушення виправлено відповідачем самостійно та добровільно шляхом зміни дати звільнення після лікування позивача. Суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що всі лікарняні з 29 січня 2018 року по 25.04.2018 року відповідачем оплачені в повному обсязі( а.с.34-37 т.6)

Відповідно до довідок другого відповідача позивачу за період з 01.11.2017 року по 30.11.2018 року здійснено виплат на загальну суму 347620,70 грн.( заробітна плата 46684,90, вихідна допомога - 27857,55, компенсація за невикористану відпустку-54070,05, виплата вимушеного прогулу за рішенням суду - 18982,80 грн.,допомога по тимчасовій непрацездатності - 200025,40 грн.), тобто розрахунок при звільнені проведений в повному обсязі.

Також суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновки суду першої інстанції щодо критичної оцінки твердження позивача, що 21.11.2017 під час його попередження про наступне вивільнення він не міг надавати належну оцінку своїм діям та розуміти суть того, що відбувається з наступних підстав.

Незважаючи на наявність листка непрацездатності АГТ № 312819 (т.1 а.с 22), позивач відбув у відрядження до м. Києва, детально переклав суду всі події, які відбувались з ранку 20.11.2017 до моменту його повернення з міста Києва, при цьому зазначив, які події відбувались на роботі, в лікарні, під час поїздки, де з ким та з якого приводу спілкувався, як знайомився з попередженням та вчиняв особистий підпис, власноручно склав доповідну записку про перебування з 22.11.2017 року на лікарняному.

Суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку на підставі пояснення свідків та позивача про беззаперечні докази належної оцінки останнім обставин, які відбувались під час його попередження про вивільнення. Зазначені обставини визнані сторонами та не спростовуються, апеляційної скарги відповідно до даних висновків позивачем не подавалось.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи відповідачів в апеляційних скаргах щодо залишення без розгляду позовних вимог позивача з підстав пропущеного строку звернення до суду не заслуговують на увагу, оскільки сторонами не спростовувався факт знаходження ОСОБА_3 на лікарняному з підстав його хвороби після звільнення поза межами строків звернення до суду,які судом першої інстанції правомірно були визнані поважними причинами та поновлені.

Суд апеляційної інстанції розглядає питання правомірності звільнення позивача у зв'язку з прийняттям наказу ДСНС України від 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області» та скороченням посади позивача.

З матеріалів справи, наказом ДСНС від 28 жовтня 2014 року № 603 "Про перевидання штату апарату Головного управління ДСНС України в Луганській області" перевидано та затверджено новий штат Головного управління ДСНС України в Луганській області за № 13/250 та визначено, що посада Начальника Головного управління підлягає комплектуванню атестованою особою (а.с. 99-104 т.2).

Наказом ДСНС України від 30 березня 2015 року № 174 "Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ДСНС України" внесено зміни до штату Головного управління та визначено, що посада начальника Головного управління підлягає комплектуванню не атестованим працівником (т.2 а.с. 105-106).

Наказом ДСНС від 09 листопада 2015 року № 551 "Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України в Луганській області" скасовано штат № 13/250 та затверджено новий штат Головного управління ДСНС України в Луганській області за № 13/260. Згідно з інформацією, зазначеною в новому штаті № 13/260 посада начальника Головного управління підлягала комплектуванню не атестованим працівником (а.с. 107, 112, т.3 а.с. 87, 98 т.2).

Державною службою України з надзвичайних ситуацій 02 серпня 2017 року прийнято наказ № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області» в якому зазначено про здійснення організаційно-штатних заходів, у межах визначених кошторисних призначень на оплату праці організаційних структур ГУ ДСНС в Луганській області, а саме: внесення змін до штату № 13/260» Головне управління ДСНС України у Луганській області згідно з додатком (а.с. 125, 126, 154 т.1), зокрема, вилучено посаду начальника Головного управління, що підлягає комплектуванню не атестованим працівником та включено посаду начальника Головного управління, що заміщується атестованою особою за спеціальним званням (а.с. 125-126 т.1. а.с. 98 т.3).

У додатку до наказу № 410 зазначено, що начальник Головного управління має спеціальне звання генерал майор служби цивільного захисту (т.1 а.с. 156).

Статтею 1 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ) передбачено, що кодекс регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Указом Президента України від 24 грудня 2012 року № 726 утворена Державна служба України з надзвичайних ситуацій шляхом реорганізації Міністерство надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України (а.с. 101 т.1).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 (далі - Положення №20/2013) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

Відповідно до пункту 8 вказаного Положення ДСНС України у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства оборони України видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Підпунктом 16 пункту 9 Положення №20/2013 Голова ДСНС України призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром заступників керівників територіальних органів ДСНС України.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України «Питання спрямування та координації діяльності Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 25 квітня 2014 року №120 установлено, що діяльність ДСНС України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Абзацом 2 пункту 79 Положення №593 встановлено, що особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту в разі ліквідації (розформування, реорганізації) органу чи підрозділу цивільного захисту, а також у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, якщо до кінця встановленого строку проведення таких заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених осіб рядового і начальницького складу, - до двох місяців.

Відповідно до пунктів 81, 83 Положення №593 особи рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 79 цього Положення, продовжують проходити службу цивільного захисту згідно з цим Положенням, виконуючи службові обов'язки у межах, визначених посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають. Загальний строк перебування особи рядового і начальницького складу в розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не може бути більшим, ніж шість місяців з урахуванням часу перебування на стаціонарному лікуванні (обстеженні, медичному огляді) та у відпустці (крім відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) (пункт 83).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача слугувала зміна в організації виробництва і праці у вигляді скорочення посади начальника ГУ ДСНС в Луганській області як цивільної особи та запровадження посади із граничним званням генерал-майор, що в свою чергу свідчить про підстави звільнення.

Згідно із частинами другою, третьою статті 99 Кодексу цивільного захисту України перелік посад, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, та перелік посад для їх призначення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Перелік посад, що підлягають заміщенню особами вищого начальницького складу служби цивільного захисту, та граничних спеціальних звань за цими посадами затверджується Президентом України.

Частиною п'ятою статті 99 Кодексу цивільного захисту передбачено, що трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Відповідно до пунктів 58, 59 Положення № 593 перелік посад, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, та перелік посад для призначення (звільнення) осіб рядового і начальницького складу (далі - номенклатура посад) визначаються ДСНС.

Перелік посад, що підлягають заміщенню особами вищого начальницького складу служби цивільного захисту, та граничних спеціальних звань за цими посадами затверджується Президентом України.

Відповідно до Указу Президента України від 21 березня 2002 року № 277/2002 "Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами" (в редакції Указу Президента України від 18 серпня 2006 року № 692) посада начальника ГУ ДСНС України в Луганській області підлягала заміщенню особою вищого начальницького складу з граничним спеціальним званням генерал-майор служби цивільного захисту (далі - Указ № 227).

У примітці до додатку Указу № 227 зазначено, що посади можуть бути в разі необхідності за рішенням Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій заміщені державними службовцями або іншими цивільними особами.

Відповідно до Положення про ГУ ДСНС в Луганській області, затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (в редакції наказу від 21.09.2017 № 507) ГУ ДСНС в Луганській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб. (т.1 а.с. 104-124 ).

Згідно п.13 Положення , структуру Головного управління затверджує Голова ДСНС за погодженням с Міністром внутрішніх справ України. Штатний розпис та кошторис Головного управління затверджує Голова ДСНС.

Отже саме до повноважень Голови ДСНС входить здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою КМУ від 16 грудня 2015 року № 1052, з метою вдосконалення діяльності структурних підрозділів ДСНС, Головою ДСНС прийнято наказ № 410 від 02.08.2017 року щодо здійснення організаційно-штатних заходів у межах визначених кошторисних призначень на оплату праці організаційних структур Головного управління ДСНС України у Луганській області, а саме внести зміни до штату №13/260» Головне управління ДСНС України у Луганській області» згідно з додатком. Відповідно до додатку до наказу ДСНС України від 02.08.2017 року № 410 « Перелік змін до штатів організаційних структур Головного управління ДСНС України в Луганській області» в розділі Управління,Керівництво, вилучена одиницю Начальника Головного управління без спеціального звання, а введено одиницю Начальника Головного управління зі спеціальним званням « Генерал- майор служби цивільного захисту»( а.с.8,12 т.1).

Сторонами не спростовується правомірність прийняття зазначеного наказу Головою ДСНС в межах компетенції та наданих йому повноважень, тому зазначене питання не підлягає аналізу та доведенню.

Як зазначено в наказі від 10 квітня 2015 року № 193 позивача прийнято на посаду Начальника ГУ ДСНС в Луганській області в порядку, визначеному статтею 32 КЗпП України, тобто як цивільну особу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій 02 серпня 2017 року № 410 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області» не оскаржений та не скасований, є чинним та таким, що підлягає виконанню.

Відтак, приймаючи спірний наказ та погоджуючи звільнення позивача у зв'язку з скороченням посади начальника ГУ ДСНС в Луганській області як цивільної особи та запровадження посади із граничним званням генерал-майор, голова ДСНС України діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Що стосується пропонування позивачу іншої посади у зв'язку зі звільненням, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта , що позивач як працівник не має права претендувати на заміщення посади, оскільки остання комплектується особою у спеціальному званні генерал-майор служби цивільного захисту , та позивач, на час звільнення , не мав статусу особи начальницького складу служби цивільного захисту, проходження служби якої регулюється спеціальним законодавством Кодексом цивільного захисту України, Законом України « Про затвердження Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту», Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою КМУ № 593 від 11 липня 2013 року.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що під час попередження позивача про звільнення першим відповідачем був наданий список із зазначенням вільних посад (т.1 а.с. 166), на підтвердження ознайомлення із списком вільних посад позивачем особисто 21.11.2017 року зроблено запис « от предложеных посад отказываюсь» (т.1 а.с. 168).

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем доведено факт дотримання вимог частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо запропонування іншої роботи на тому самому підприємстві, в установі, організації. Позивачем в суді зазначені обставини не спростовувались.

Однак суд першої інстанції з формальних підстав не взяв їх до уваги як письмові докази, посилаючись на неправильне оформлення.

Однак, відповідно до переліку посад Головного управління ДСНС України у Луганській області, в ньому відображено некомплект посад різних відділів та кількість, їх фінансування, а також наявність посади Начальника Навчально- методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Запорізької області ( за умови погодження призначення Головою Запорізької області).

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що наданий позивачу перелік вакантних посад, з яким він був обізнаний,- є допустимим доказом враховувати дотримання першим відповідачем законодавства про працю.

Що стосується доводів позивача про несвоєчасне повідомлення з наказами №410 від 02.08.2017 року та від 24.01.2018 року №32, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок здійснення організаційно-штатної роботи в системі ДСНС визначено Інструкцією про організацію та здійснення організаційно-штатної роботи, затвердженою наказом МНС України від 20.06.2006 № 380 (далі - Інструкція № 380, т.2 а.с. 83-93).

Одночасно з цим Інструкція № 380 не визначає порядок доведення до осіб наказів про здійснення організаційно-штатних заходів, а лише в загальному встановлює порядок розмноження штатів і передачу їх до організаційних структуру, які на них утримуються (пункт 6.10 Інструкції № 380).

Одночасно про існування зазначеного наказу №410 від 02.08.2017 року позивачу було відомо під час ознайомлення з попередженням, тобто на 21.11.2017 року, отже суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи позивача щодо необізнаності з наявністю підстав його звільнення. Щодо своєчасного неотримання наказу про звільнення, то зазначені обставини впливають лише на строки звернення до суду за поновленням порушеного права. Позивачу задоволено клопотання про відновлення строку звернення до суду.

Доводи апелянтів, щодо порушення вимог відводу головуючому по справі, а також не залучення в справі інших третіх осіб, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вони судом першої інстанції вирішені відповідно до норм КАСУ та не впливають на обставини справи при розгляді справи по суті.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що приймаючи спірний наказ та погоджуючи звільнення позивача у зв'язку з скороченням посади начальника ГУ ДСНС в Луганській області як цивільної особи та запровадження посади із граничним званням генерал-майор, голова ДСНС України діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України з дотриманням вимог законодавства про працю.

Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування спірного наказу, а, відтак, також не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі № 812/749/18 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі № 812/749/18 - скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, треті особи - Міністерство внутрішніх справ України, Луганська обласна військово-цивільна адміністрація, тимчасово виконуючий обов'язки начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 13 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць