Справа № 810/2394/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2394/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,
за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 30.03.2018 №34 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 13.02.2018 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат.
Просив зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності 13 лютого 2018 року, з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В судове засідання з`явився позивач, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в останній. Представник позивача також просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи убачається, що позивача, заступника командира батальйону з тилу-начальника тилу, звільнено наказом Першого заступника начальника Генерального штабу ЗС України (по особовому складу) від 31.08.2015 №289 у запас відповідно до ч.6 та ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.09.2015 №260 позивача було виключено зі списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №018287, за результатами первинного огляду ОСОБА_1 з 29.12.2015 встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби до 01 січня 2017 року.
03.02.2016 Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, за результатами повторного огляду, ОСОБА_1 видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0518441 про встановлення третьої групи інвалідності, у якій змінено з 16.02.2016 причину інвалідності та встановлено, що захворювання майора у запасі ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини.
Позивачеві виплачена одноразова грошова допомога у розмірі, встановленому підпунктом б) пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для військовослужбовців з ІІІ групою інвалідності, а саме, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (п.п. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
За результатами повторного огляду, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0778833, ОСОБА_1 з 13.02.2018 довічно встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з захистом Батьківщини.
Незгода позивача щодо виплати грошової допомоги стала причиною звернення позивача до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII.
Підпунктом 4 п. 2 ст. 16 Закону №2011-XII встановлено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до підпункту б) пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XIІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 цього Закону (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин та встановлення позивачеві інвалідності вперше), якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
У п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року, яка набрала законної сили з 24 січня 2014 року, установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що датою, з якої у військовослужбовця виникає право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, є момент первинного встановлення такої інвалідності в період дії таких актів. Особи, допомога яким не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто на день встановлення такої інвалідності.
Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовця у позивача виникло з моменту встановлення інвалідності
Вперше ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 29.12.2015 на строк до 01.01.2017 (а.с.16).
У зв`язку із повторним оглядом, відповідно до акта огляду МСЕК № 263, позивачеві з 16.02.2016 було залишено без змін групу інвалідності, проте змінено її причину та зазначено, з 13.02.2018 довічно встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з захистом Батьківщини.
Тобто, первинне встановлення інвалідності позивачеві відбулося 29.12.2015, з 16.02.2016 було лише змінено причину її виникнення, що жодним чином не впливає на дату та факт первинного встановлення його інвалідності та 13.02.2018 - змінено групу інвалідності.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ІІ групу інвалідності позивачеві було встановлено після спливу двох років від первинного встановлення інвалідності (2 роки, 1 місяць та 15 днів), вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України від 30.03.2018 №34 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 13.02.2018 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 18.12.2018