Справа № 1840/2534/18
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/2534/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Зеленського В.В.

суддів: Калитки О. М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2018, суддя О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 08.08.18 по справі № 1840/2534/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України при розгляді його заяви від 08.05.2018 року про призначення одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" та стягнути з Міністерства оборони кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 10000,00 грн..

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України при розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.05.2018 року про призначення одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей".

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання 11.12.2018 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є інвалідом війни, має третю групу інвалідності, що підтверджується копією дублікату посвідчення ОСОБА_1 Є № 089939.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2017 по справі № 577/4627/16-а задоволено позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони.

Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Зобовязано Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, якому після звільнення з військової служби встановлена інвалідність, що настала внаслідок контузії, отриманої під час виконання обовязків військової служби .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 вищевказану постанову скасовано та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зобовязано Міністерство оборони прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" .

В подальшому позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою від 25.09.2017, в якій просив повідомити інформацію про результати розгляду Департаментом фінансів Міністерства оборони документів для призначення йому грошової допомоги на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017. Із заявою від 28.09.2017 аналогічного змісту позивач звернувся до Конотопського обєднаного міського військового комісаріату.

Листом від 12.10.2017 Департамент фінансів Міністерства оборони повідомив позивача про те, що на даний час можливість виконати судове рішення відсутня у звязку з відсутністю даних про розмір грошового забезпечення позивача, яке він отримував на день звільнення зі служби .

Листом від 05.04.2018 № Ф/1812 Конотопським ОМВК на адресу позивача направлено копію витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України.

У звязку із тим, що вказані копії були низької якості (текст не читався) та не були підписані відповідними посадовими особами, позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою від 08.05.2018 у якій просив направити на його адресу правильно оформлені документи .

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що його заява від 08.05.2018 є по суті запитом на отримання публічної інформації, яка повинна була бути надана йому у порядку та строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Вважаючи така бездіяльність відповідача протиправна, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що інформація на заяву ОСОБА_1 була надана відповідачем із порушенням строків її надання, установлених Законом України "Про доступ до публічної інформації", у звязку із чим суд приходить до висновку, що при розгляді запиту ОСОБА_1 відповідачем була допущена протиправна бездіяльність, що виразилось у несвоєчасному наданні запитуваної інформації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Законом України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) регулюються питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозицією (зауваженням) є звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13.01.2011р. № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі по тексту - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 19 Закону № 2939-VI запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 від 08.05.2018, направлена до Міністерства оборони, відповідає вищевказаним вимогам Закону.

У відповідності до ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначає строки розгляду запитів на інформацію.

Так, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на запит ОСОБА_1 підготовлена Департаментом фінансів Міністерства оборони 04.06.2018 року, що підтверджується копією супровідного листа № 248/3/6/1480, однак направлена на адресу позивача лише 15.06.2018, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на копії конверта.

Отже, колегія суддів вважає, що інформація на заяву ОСОБА_1 була надана відповідачем із порушенням строків її надання, установлених Законом України "Про доступ до публічної інформації", у звязку із чим суд приходить до висновку, що при розгляді запиту ОСОБА_1 відповідачем була допущена протиправна бездіяльність, що виразилось у несвоєчасному наданні запитуваної інформації.

При цьому відповідачем у не було спростовано та зазначено причини допущення такої бездіяльності, щодо розгляду інформаційного запиту та не вказано на наявність обставин, які обєктивно призвели до порушення вищевказаних вимог Закону.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони при розгляді заяви позивача від 08.05.2018.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі № 1840/2534/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 14.12.2018.