Справа № 803/1086/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2897/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року, ухвалене суддею Андрусенко О.О., м. Івано-Луцьк, у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення йому нарахування індексації грошового забезпечення за період з 5 липня 2017 року по 12 квітня 2018 року;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення йому виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 12 квітня 2018 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплавити йому індексацію грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 12 квітня 2018 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 5 липня 2017 року по 12 квітня 2018 року. Зобов`язано Донецький прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 5 липня 2017 року по 12 квітня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошового забезпечення є однією з державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим. Отже, відповідач, виключаючи позивача зі списків особового складу, зобов`язаний був провести з ним розрахунок у повному обсязі, включаючи виплату індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо непроведення виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 04.07.2017 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період до задоволення не підлягають, оскільки згідно наказу начальника Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.07.2017 року №335-ос позивача лише 05.07.2017 року було зараховано до списку особового складу загону.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим з порушенням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу нарахування індексації грошового забезпечення за період з 5 липня 2017 року по 12 квітня 2018 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 12 квітня 2018 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплавити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 12 квітня 2018 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що під час проходження громадянином військової служби за контрактом офіцерського складу невиконанні фінансові зобов`язання однієї військової частини Державної прикордонної служби України на підставі грошового атестату переходять до тієї військової частини, в якій особа продовжує проходити військову службу після видання наказу про зарахування її до особового складу частини. Оскільки на момент свого звільнення з військової служби у запас Збройних Сил України позивач знаходився на грошовому забезпеченні у Донецькому прикордонному загоні Донецько-Луганського регіонального управління, то саме на цю військову частину покладено зобов`язання провести остаточний розрахунок, в тому рахунку і в частині фінансових зобов`язань, які виникли у Державної прикордонної служби України перед позивачем за весь час проходження ним військової служби.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно витягу з наказу начальника Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.07.2017 № 335-ос «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, підполковника ОСОБА_1 , який прибув з Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління, зараховано з 05.07.2017 до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, призначено на посаду заступника начальника штабу начальника відділу прикордонного контролю штабу.

Наказом т.в.о начальника І прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 12.04.2018 № 197-ос «По особовому складу», підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу начальника відділу прикордонного контролю штабу, звільненого з військової служби в запас наказом начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06.03.2018 року № 57-ос за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

На адвокатський запит від 10.05.2018 вих. № 421 щодо надання детального розрахунку індексації грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 за період часу з 01.07.2015 по 12.04.2018, Донецький прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України повідомив, що підполковник ОСОБА_1 був зарахований до списків в/ч НОМЕР_1 наказом командира частини від 05.07.2017 №335-ос, в грошовому атестаті військовослужбовця від 03.07.2017 № 64 в/ч НОМЕР_2 (м. Херсон) дані щодо нарахування та виплати індексації не зазначені, у зв`язку з чим запропоновано звернутися для отримання інформації за попереднім місцем служби. Стосовно періоду з 05.07.2017 по 12.04.2018 роз`яснено, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078 (зі змінами) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 2017, 2018 роки не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців, у зв`язку з чим нарахування індексації грошового забезпечення за вищевказаний період не проводилось.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до частин 2,3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 2 цього ж Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено право громадян на соціальні гарантії.

Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців.

Пунктом 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009, передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Отже, відповідач, виключаючи позивача зі списків особового складу, зобов`язаний був провести з ним розрахунок у повному обсязі, включаючи виплату індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами суду першої інстанції, що покликання відповідача на відсутність фінансових ресурсів для нарахування та виплати індексацій, що передбачено п.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення є безпідставними, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не проведення індексації грошового забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо непроведення виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 04.07.2017 року та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період до задоволення не підлягають, оскільки згідно наказу начальника Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.07.2017 року № 335-ос позивача лише 05.07.2017 року було зараховано до списку особового складу загону, а відтак вказані позовні вимоги мають бути заявлені до того органу, де в період з 01.07.2015 року по 04.07.2017 року позивач проходив військову службу.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законними та обґрунтованими і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі №803/1086/18 за позовом ОСОБА_1 до Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 18.12.2018.