Справа № 826/9566/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2018 року № 826/9566/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Георгій" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 3)
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № ,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій» (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 13 квітня 2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 38 320,10 грн., з яких за основним платежем - 30 656,08 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7 664,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій» стверджує, що враховуючи всі вимоги чинного законодавства України, на підставі витягу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 3 330 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1) від 19 травня 2017 року, яким визначено нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки у розмірі 11 319 167,09, зроблено наступник розрахунок орендної плати: 11 319 167,09 грн. *3% = 339 575,01, у тому числі щомісячна частка 28 297,92 грн. При цьому, представник позивача зазначив, що витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1), у якому визначено нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки у розмірі 11 319 167,09 грн. було сформовано державним кадастровим реєстратором 19 травня 2017 року, тобто після оформлення листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 24 квітня 2017 року №19-26-0.22-3937/2/17. Крім того, після 19 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій» не отримувало жодних повідомлень від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві у порядку, встановленому чинним законодавством, про наявність жодної технічної помилки, що є порушенням статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 155 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051.

Представник позивача стверджує, що з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Георгій» відсутня вина, як необхідна складова податкового правопорушення, що обумовлює протиправність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача копію вказаної ухвали суду від 21 червня 2018 року отримав, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що позивачем сплачено плату за землю у розмірі, що є нижчим, ніж визначено у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 липня 2017 року, надісланого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві від 21 липня 2017 року №8-26-0.21-6144/2-17, згідно якого нормативна оцінка становить 23 581 598,10 грн.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої ймовірне допущення помилки державним кадастровим реєстратором при розрахунку такої грошової оцінки, про яку не було повідомлене Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій» належним чином, виключає його вину та протиправність діянь щодо податкового правопорушення, оскільки на момент нарахування та сплати орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «Гергій» мало витяг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 3 330 кв.м. від 19 травня 2017 року, який був підставою для нарахування орендної плати згідно статті 286 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 Податкового кодексу України, 05 лютого 2018 року проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Георгій» (), за результатами якої складено акт перевірки від 22 березня 2018 року №204/26-15-12-09-19/23385184.

При перевірці використано звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний номер 902082744 від 14 лютого 2018 року на 2018 рік; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 липня 2017 року; рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» зі змінами та доповненнями (додаток 3 до Рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629); рішення Київської міської ради від 28 лютого 2013 року №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України; Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Камеральною перевіркою встановлено, що сума податкового зобов'язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (КБК 18010600) за січень 2018 року, визначена за результатами подання звітної податкової декларації з плати за землю на 2018 рік №902082744 від 14 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Георгій» (), є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки на загальну суму 30 656,08 грн.

Заниження податкового зобов'язання по орендній платі за землю з юридичних осіб за січень 2018 року відбулось внаслідок неврахування нормативної грошової оцінки, визначеної згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 липня 2017 року.

За результатами перевірки збільшено суму, що за результатами податкового періоду січень 2018 року підлягає сплаті платником податку до бюджету в розмірі 30 656,08 грн.

02 квітня 2018 року позивачем подано Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві заперечення на акт перевірки №204/26-15-12-09-19/23385184 від 22 березня 2018 року, за результатами розгляду яких відповідачем прийнято рішення від 12 квітня 2018 року №15270/10/26-15-12-09-18 «Про надання відповіді на заперечення», яким висновки, викладені в акті перевірки, залишено без змін.

На підставі висновків акта перевірки 13 квітня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 38 320,10 грн., у т.ч. за основним платежем 30 656,08 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 7 664,02 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Незгода позивача із зазначеним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

За змістом підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно, що у відповідності до підпункту 265.1.3 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України складається в тому числі і з плати за землю, яка в силу вимог підпункту 14.1 147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (підпункт 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 Податкового кодексу України).

На підставі статей 10, 265 Податкового кодексу України земельний податок є складовою частиною податку на майно та належить до місцевих податків.

Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України визначено, що ставка земельного податку за земельні ділянки, оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3-х відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Особливості оподаткування платою за землю встановлені статтею 284 Податкового кодексу України, якою передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни (пункт 284.1 статті 284 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог розділу ІІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за №1647/29777, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

З метою внесення даних до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів оформлюється електронний документ відповідно до вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2017 року за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Георгій» останнє отримало витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який сформовано державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Пилипенко Н.С. 19 травня 2017 року.

Відповідно до зазначеного витягу нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11 319 167,09 грн.

В ході перевірки встановлено, що позивачем задекларовано суму грошового зобов'язання за січень 2018 року в розмірі 28 297,92 грн. із розрахунку за формулою: 11 319 167,09 грн. *3% = 339 575,01 грн./12 міс, відтак щомісячна частка становить 28 297,92 грн.

Водночас, з акту перевірки вбачається, що згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 липня 2017 року, надісланого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві листом від 24 липня 2017 року №8-26-0.21-6144/2-17, нормативна грошова земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 3 330 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_1), орендарем якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій», визначена в розмірі 23 581 598,10 грн.

У зв'язку з наведеним, 30 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Георгій» звернулося до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві із зверненням №58, у якому просило надати йому як орендарю земельної ділянки інформацію:

- чи формувався Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) від 24 липня 2017 року №8-26-0.21-6144/2-17, в якому нормативна грошова оцінка становить 23 581 598,10 грн.;

- у разі формування даного витягу від 24 липня 2017 року, вказати посилання нормативні та фактичні підстави, що зумовили відмінність у визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) із даними, що визначені у витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), сформовану державним кадастровим реєстратором 19 травня 2017 року, який було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Георгій»;

- чи у межах компетенції Головного управління Держгеокадастру у м. Києві було сформовано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) від 19 травня 2017 року, який було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Георгій» у травні 2017 року.

За результатами розгляду вказаного вище звернення позивача, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 02 травня 2018 року №9-26-0.10-2222/2-18 повідомило Товариству з обмеженою відповідальністю «Георгій», що Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 24 квітня 2017 року №19-26-0.22-3937/2-17 повідомило код цільового призначення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 можливо визначити за кодом класифікації видів цільового призначення 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури.

Однак, при внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в частині виду цільового призначення земель була допущена технічна помилка, яка призвела до некоректного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Враховуючи зазначене, державним кадастровим реєстратором було внесено виправлені відомості до Державного земельного кадастру в частині виду цільового призначення земель, а саме визначено код класифікації видів цільового призначення 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, на підставі листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 24 квітня 2017 року №19-26-0.22-3937/2-17.

Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 24 липня 2017 року №8-26-0.21-6144/2-17 повідомило Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві про зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. До листа було додано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки від 21 липня 2017 року.

Пунктом 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

При цьому, пунктом 138 Порядку №1051 передбачено, що помилками у Державному земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 146 Порядку №1051 виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі, витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів).

Згідно з пунктом 155 Порядку №1051 у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, в документації із землеустрою та оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях (у тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересованій особі згідно з додатком 38 та виправляє зазначену помилку відповідно до пунктів 152 - 154 цього Порядку.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про виявлені технічні помилки та внесені зміни до Державного земельного кадастру у законодавчо встановлені строки.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В межах спірних правовідносин судом встановлено, що сплата земельного податку за січень 2018 року у розмірі 28 297,92 грн. відбулась на підставі наявного у позивача витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19 травня 2017 року, який згідно норм чинного законодавства є підставою для сплати земельного податку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність з боку позивача вини щодо визначення розміру земельного податку та, відповідно, сплати його у меншому розмірі, адже як встановлено вище, державним кадастровим реєстратором помилково у Державному земельному кадастрі код цільового призначення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 визначено за кодом класифікації видів цільового призначення 11.02 замість вірного 03.10, а про виявлені помилки та внесені зміни до Державного земельного кадастру позивача як землекористувача не повідомлено в законодавчо встановлені строки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сплата грошового зобов'язання з земельного податку за січень 2018 року у меншому розмірі, ніж визначено у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 липня 2017 року, відбулось не з вини позивача, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не виконав.

З урахуванням наведеного в сукупності суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Георгій» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 13 квітня 2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 38 320,10 грн., з яких за основним платежем - 30 656,08 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7 664,02 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Георгій» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,3, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук