Справа № 532/926/18
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 532/926/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Зеленського В.В.

суддів: П'янової Я.В. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіна Миколи Миколайовича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2018, суддя Тесленко Т.В., вул. Шевченка, 16/25, м. Кобеляки, Кобеляцький, Полтавська, 39200, повний текст складено 29.10.18 по справі № 532/926/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіна Миколи Миколайовича

про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом донспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіна Миколи Миколайовича, в якому просив суд:

- скасувати постанову відповідача - суб'єкта владних повноважень інспектора роти №1 УПП Заікіна Миколи Миколайовича м.Кременчук, Полтавської області, серія ВР№112453 по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2018 року, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн., у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопрушення.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2018 позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Заікіна М. М. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

Скасовано постанову відповідача - суб'єкта владних повноважень інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Заікіна Миколи Миколайовича серії ВР № 112453 від 07.05.2018 про притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження в адміністравній справі стосовно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіним Миколою Миколайовичем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2018 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання 18.12.2018 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до постанови серії ВР № 112453 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме зазначено, що він 07.05.2018 о 13:00 год на 30 км а/ш Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем ВАЗ 21101 н/з НОМЕР_1, перетнув вузьку горизонтальну суцільну лінію, яка поділяє протилежні напрямки транспортних потоків та визначає межі смуг на дорогах.

Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Заікіним Миколою Миколайовичем не дотримано вимоги чинного законодавства та позбавлено ОСОБА_2 можливості скористатися своїми правами.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, &?к;...&?у;, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови серії ВР № 112453 від 07.05.2018, винесеної інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіним Миколою Миколайовичем.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. Крім того, відеозапис адміністративного правопорушення не було надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на дотримання ним вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, а саме в частині складання постанови із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зміст постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен відповідати вимогам ч.2 та 3 ст. 283 КУпАП, а саме із зазначенням технічного засобу, яким здійснено фото і відеозапис.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в тому числі коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення та в разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто фактично, в даних випадках, притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи те, що не було надано під час судового розгляду належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вини позивача у вчиненні правопорушення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні відносини та дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено та не надано суду жодного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, як наслідок, правомірності винесеного рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Заікіна Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2018 по справі № 532/926/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді Я.В. П'янова В.А. Калиновський