Справа № 826/8502/15
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8502/15 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьмишиної О.М., Кузьменка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича - Гуленка Юрія Миколайовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року, ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. щодо не включення ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Калінинським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області) до переліку вкладників, які мають право на за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Калінинським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області), стосовно якої необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського вкладу від 26.06.14 р. №41937 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач - вважає дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. протиправними з таких підстав.

З посиланням на Цивільний кодекс України, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач зазначає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаровим С. І. протиправно не включено ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки на день початку процедури виведення банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації її вклад в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» складав 16 000 дол. США.

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно віднесено укладений нею договір банківського вкладу до нікчемних правочинів, оскільки вказаний правочин не підпадає під ознаки нікчемності, визначені ст. 228 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. щодо не включення ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Калінинським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області) до переліку вкладників, які мають право на за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Калінинським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області), стосовно якої необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського вкладу від 26.06.14 р. №41937 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

12 грудня 2018 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни - Яременка Олега Вікторовича про залишення адміністративного позову без розгляду.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 року про витребовування доказів у справі ні позивачем ні його представником без поважних причин не подано витребовувані докази необхідні для вирішення спору.

Перевіривши матеріали справи та подане клопотання відповідача, колегія суддів вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок залишення адміністративного позову без розгляду передбачено ст.240 КАС України.

Зокрема п. 9 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.18 р. з метою з'ясування обставин у справі було витребувано у представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 наступні докази у справі: оригінал договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» №41937 від 26.06.2014 року та докази про вкладення коштів відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» №41937 від 26.06.2014 року у вигляді платіжного доручення, квитанції, ордеру тощо. У зв'язку з цим розгляд справи було відкладено.

Відповідно до супровідного листа від 29.11.2018 року копію зазначеної вище ухвали направлено ОСОБА_8 та іі представнику - ОСОБА_7

Проте, підтверджень, щодо отримання позивачем чи представником позивача копії зазначеної вище ухвали до суду апеляційної інстанції не надходило.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про про залишення адміністративного позову без розглядузадоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що 26.06.14 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 41937, за умовами якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у розмірі 16 000 дол. США у тимчасове строкове користування на строк до 26.07.14 р. та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Постановою Правління Національного банку України від 15.07.14 р. № 410/БТ Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» віднесено до категорії проблемних, у зв'язку із порушенням вимог Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.03 р. № 516.

Постановою Правління Національного банку України від 14.08.14 р. № 365 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.08.14 р. № 69 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.14 р. №717 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано.

30.10.14 р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» прийнято наказ № 34 про створення комісії щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), які обліковуються на балансі ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Згідно протоколу засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів від 10.11.14 р. в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» виявлено ряд правочинів з ознаками нікчемності. В протоколі зазначено, що нікчемні договори та інші правочини були вчинені в зв'язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку та реалізації його майна, фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів у 200 000 гривень. У протоколі зазначено, що операції із штучного залучення вкладів фізичних осіб здійснювались без присутності осіб, на ім'я яких відбувалось внесення готівкових коштів.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаровим С.І. від 18.11.14 р. № 6 визнано нікчемними трансакції та правочини згідно переліку, який додається до цього наказу.

Листом від 11.12.14 р. за №001/708 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров С.І. повідомив ОСОБА_4 про вищевказані обставини та зазначив про те, що правочини, в тому числі, договір банківського вкладу між ПАТ «КБ «УФС» та ОСОБА_4 від 26.06.14 р. №41937, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України.

Також, ОСОБА_4 повідомлено про подання заяви про відкриття кримінального провадження до МВС України за вказаним фактом в порядку п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно- правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 даного Закону).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання вказаної норми Закону, відповідачем було вжито заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемних, а саме: наказом від 30.10.2014 року було створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів).

За результатами роботи вказаної Комісії 10.11.2014 було складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію визнати нікчемними правочини (договори), перелік яких наведено в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Протоколу.

Комісією з перевірки правочинів було встановлено, що грошові кошти на рахунок позивача надійшли з рахунків інших фізичних осіб, розмір коштів яких перевищував гарантовану суму відшкодування. Крім того, було встановлено, що операції по внесенню коштів здійснювалась лише шляхом внесення інформації до бази даних вкладників, що підтверджується відповідною довідкою, яка знаходиться в матеріалах справи, а оформлення квитанції по внесенню готівкових коштів незаконно здійснювалось працівниками банку у змові з позивачем.

З цього приводу 26.11.2014 року Уповноваженою особою подано заяву до правоохоронних органів про вчинення злочину працівниками банку та позивачем. За результатами розгляду цієї заяви відкрито кримінальне провадження № 0017478 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Правочин, який укладений між Позивачем та ПАТ «КБ «УФС» також є предметом кримінального провадження.

Таким чином, метою укладення договору між позивачем та ПАТ «КБ «УФС» було штучне створення обов'язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати грошові кошти за вкладом, а висновок суду першої інстанції, що грошові кошти фактично внесено до каси банку є помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи.

На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідач листом №001/708 від 11.12.2014 року повідомив Позивача, що вказаний вище договір банківського вкладу укладений між позивачем та банком є нікчемним відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України.

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», чітко не визначене порядку дій, згідно якого уповноважена особа має дотримуватись процедури щодо визнання правочину нікчемними. Саме тому, у Законі і зазначено, що Уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які є нікчемними.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом, (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Щодо висновків банку про те, що правочин укладений між позивачем та банком є нікчемним, колегія суддів зазначає наступне.

31 березня 2014 року Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків НБУ прийняті рішення № 10 БТ «Про застосування до ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» заходу впливу у вигляді обмеження та зупинення здійснення окремих видів здійснюваних операцій».

Згідно п.п. 2.2, 2.2.1, 2.2.9 вказаного рішення до банку ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» були застосовані заходи впливу у вигляді зупинення здійснення окремих здійснюваних операцій з надання банківських послуг строком на 6 місяців до 01.10.2014 року включно, а саме, розміщенні залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, в частині зупинення: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення, тощо.

Відповідно до п. 1.1. договору між повивачем та ПАТ «КБ «УФС» Банк приймає від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Таким чином, укладаючи вищезазначений правочин банк в порушення вимог Національного банку України залучив фінансові активи із зобов'язанням наступного їх повернення, тобто банк до дня визнання його неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним, що відповідно до п.2 ч.З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є підставою для визнання його нікчемним.

Комісією з перевірки правочинів було виявлено, що дії які вчинялися вкладниками, в тому числі і позивачем щодо оформлення депозитних вкладів, мали на меті отримати гроші не від Банку і не за рахунок Банку, а за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в першу чергу за рахунок держави.

Проведення вище описаних дій надавало можливість позивачу отримати суму вкладу повністю, без будь-яких обмежень, оскільки, позивач набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Дані обставини визначені п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підстава для визначення нікчемності правочинів.

Враховуючи, що перевіркою були встановлені підстави за якими вищевказаний договір є нікчемним, відповідач на підставі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», видав наказ N96 від 18.11.2014 року з переліком правочинів, які є нікчемними, в тому числі правочини між позивачем та Банком.

Враховуючи викладене вище, вважаємо, що рішення відповідача про визнання правочинів нікчемними (згідно переліку), оформлене наказом від 18.11.2014 № 6 прийняте відповідно до вимог та в межах повноважень визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що наказ від 18.11.2014 року № 6 позивачем не оскаржувався, а питання правомірності визнання правочину між позивачем та банком нікчемним не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Відтак, в даному випадку, внаслідок вчинення Уповноваженою особою Фонду вищевказаних дій, позивач втратив статус вкладника, а кошти на рахунку - втратили статус вкладу, внаслідок чого позивач набув статус звичайного кредитора Банку, вимоги яких задовольняються за рахунок коштів і майна Банку за правилами ст. 52 Закону.

Однак, заявляючи позовні вимоги до відповідача позивач не оскаржував прийняте Уповноваженою особою Фонду рішення та дії щодо віднесення договору між позивачем та Банком до категорії нікчемних, а також рішення Виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 р., що є передумовою для вирішення питання про надання Уповноваженою особою до Фонду додаткової інформації про позивача.

Таким чином, на даний час наявний факт існування висновку та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності вказаного договору, дії та рішення які не оскаржені та не визнані протиправними, що, відповідно, має наслідком втрату коштів на рахунку позивача статусу вкладів, а позивачем - статусу вкладника, у зв'язку з чим на вказані кошти не поширюються гарантії Фонду, оскільки, гарантії Фонду поширюються на кошти вкладників - фізичних осіб, які знаходяться на рахунку за договором вкладу або банківського рахунку.

Крім того, з огляду на те, що Уповноваженою особою Фонду фактично вчинено дію (а не бездіяльність), а саме позивачу відмовлено у включені до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, оформлена відповідним листом, судом не правомірно зроблено висновок про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ»КБ «УФС».

Статтею 11 КАСУкраїни передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вимог КАСУ, і не може виходити за межі позовних вимог.

Оскільки правочин щодо відкриття рахунку та внесення коштів на цей рахунок є нікчемним, то позивач не має вкладу в банку і не є вкладником банку. Грошові суми, про які зазначено у позові не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичний осіб.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на укладений з ПАТ «КБ «УФС» договір банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 41937 від 26.06.2014 року та відповідно внесення грошових коштів на депозитний рахунок у розмірі 16 000,00 доларів США.

При цьому позивач не надає до суду оригіналу договору банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 41937 від 26.06.2014 року та оригіналу квитанцію про внесення готівкових коштів у розміні 16 000,00 долапів США.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до Національного Банку України надійшов лист ПАТ КБ «УФС» (за підписом головного бухгалтера - директора Департаменту бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_10.), яким повідомлено, що в.о. Голови Ради Директорів 11.07.2014 року надав розпорядження усім працівникам Банку терміново покинути приміщення Головного офісу ПАТ «КБ «УФС», яке знаходилось за адресою: м. Донецьк, пр-т Миру, був 5-Б у зв'язку із напруженим становищем у місті та військовими діями.

У зв'язку з активною фазою проведення антитерористичної операції в Донецькій області, всі оригінали документів, які знаходилися у Головному офісі Відповідача-1, за адресою місцезнаходження: м. Донецьк, проспект Миру, буд. 5-Б, спрямовувалися на зберігання до міста Києва, у зв'язку із зміною місцезнаходження Банку.

Проте, 21 червня 2014 року невідомі особи, протиправно заволоділи належним Банку на праві власності автомобілем, в якому знаходилися оригінали документів Банку, в т.ч. і зокрема Договір банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 41937 від 26.06.2014 року, укладений між Банком та ОСОБА_4, який зберігався у м. Донецьк.

За даним фактом керівництвом банку була подана заява на ім'я начальника Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_12 за вих. № 001/1787 від 23.06.2014 року. Однак за фактом поданої заяви повідомлень на адресу Банку з правоохоронних органів не надходило. Про вказані обставини злочину, Банком зроблено відповідну заяву Міністру внутрішніх справ України від 15.08.2014 року, що додається.

11 січня 2016 року на адресу Банку надійшла відповідь від слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо надання інформації про внесення до ЄРДР відомостей, які стосуються вчинених відносно ПАТ «КБ «УФС» кримінальних правопорушень, а також розшуку посадових осіб Банку, короткий зміст якої полягає у тому, що всі матеріали кримінального провадження за фактом захоплення службового автомобіля та головної будівлі Банку знаходяться в адміністративній будівлі Куйбишевського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, яка на даний час захоплена представниками так званої «ДНР», що додається.

У зв'язку з втратою документів позивачем подано оголошення в газету «Голос України», яке опубліковане в виданні № 199(5949) від 16.10.2014 року, що додається.

Таким чином повідомляємо, що у відповідача-1 відсутній оригінал вищезазначеного Договору банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 41937 від 26.06.201- року.

На підставі вище зазначеного ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.18 р. з метою з'ясування обставин у справі було витребувано у представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 наступні докази у справі: оригінал договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» №41937 від 26.06.2014 року та докази про вкладення коштів відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» №41937 від 26.06.2014 року у вигляді платіжного доручення, квитанції, ордеру тощо. У зв'язку з цим розгляд справи було відкладено.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ні позивачем ні представником позивача не надано оригінал договору банківського вкладу (депозиту).

Колегія суддів зазначає, що оскільки оригіналу договору не надано до суду, таким чином не доведено існування самого договору та його укладення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановлянням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича - Гуленка Юрія Миколайовича - задоволити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 18 грудня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: О.М. Кузьмишина,

В.В. Кузьменко