Справа № 489/5889/18
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/5889/18
Провадження №2-а/489/246/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову серії НК №58185 від 09.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що влітку 2017 року ним був придбаний автомобіль марки Mersedes Вenz Е240, але на початку січня 2018 року його зупинили співробітники поліції, та у них виникла підозра щодо підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв'язку з чим він та автомобіль були доставлені до Заводського відділу поліції. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2018 року на автомобіль накладено арешт та повернуто автомобіль, але його свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було вилучено та направлено за постановою слідчого для проведення експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2018 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 178 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву та диск з відео файлом. В своєму відзиві представник відповідача зазначив, що під час патрулювання 09 вересня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Окольниковим С.П. разом з напарником сержантом поліції Самаріним І.Л. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля MERCEDES-BENZ Е240 з державним номерним знаком НОМЕР_4 рухаючись 101 кілометром автодороги М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» порушив вимогу дорожньої знаку 4.2 «Рух праворуч». Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», підійшовши до водія, ним виявився ОСОБА_2, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Однак, позивач на законну вимогу інспектора не пред'явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. п. 2.1 б) ПДР України, оскільки вказаного документу при собі не мав.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що під час патрулювання 09.09.2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Окольниковим С.П. (далі - інспектор) разом з напарником сержантом поліції Самаріним І.Л. було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля MERCEDES-BENZ Е240 з державним номерним знаком НОМЕР_4 рухаючись 101 кілометром автодороги М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч».

Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_2 (далі - позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Однак, позивач на законну вимогу інспектора не пред'явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. п. 2.1 б) ПДР України. Оскільки вказаного документу при собі не мав.

Внаслідок цього, 09 вересня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 (двадцяти п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 425 (чотирьохсот двадцяти п'яти) гривнам.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000159 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, яке було розпочате за інформацією про те, що під час перевірці документів інспектором патрульної поліції була виявлена підробка технічного паспорту на вищевказаний автомобіль марки MERCEDES-BENZ Е240 з державним номерним знаком НОМЕР_4, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2018 року накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-Benz Е240, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 16.06.2016 року. Автомобіль марки MERCEDES-Benz Е240, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 передано на зберігання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, заборонивши йому розпоряджатися цим автомобілем.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відеозаписами з нагрудного відеореєстратора зафіксовано що під час спілкування з інспекторами позивач визнавав той факт, що реєстраційного документу на транспортний засіб не має, оскільки його було вилучено та направлено на експертизу слідчим в рамках кримінального провадження № 0000159 з ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказаними відеозаписами повністю підтверджується факт скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП позивачем, останній не пред'явив документ зазначений в п. 2.1 ПДР України на підставі ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. При цьому доводи позивача з приводу того, що транспортний засіб передано йому за рішенням суду на зберігання є такими, що не заслуговують на увагу та жодним чином не виключають в діях останнього ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Оскільки керування транспортним засобом без реєстраційного документу на транспортний засіб суворо заборонено п. 2.1 ПДР України.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, доказів на вилучення технічного паспорту на автомобіль та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу правоохоронними органами позивачем не надано, інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, РНКОПП НОМЕР_3.

Відповідач: Департамент патрульної поліції України, юридична адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ЄДРОПУ 40108646.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «17» грудня 2018 року.