Справа № 490/4348/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 р.м. ОдесаСправа № 490/4348/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.
Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві від 14.05.2018 року Серії ВР №143290 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського щодо здійснення обгону з порушенням не відповідають дійсності, не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними доказами. Зазначені обставини свідчать про відсутність обставин для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявність безумовних підстав для скасування рішення відповідача і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора УПП в Миколаївській області від 14.05.2018 року Серії ВР №143290 застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, 14.05.2018 року о 10:30 годині позивач, керуючи транспортним засобом VOLVO XC90, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ здійснив обгін у кінці підйому іншого транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, перетнувши при цьому суцільну лінію та не виконав вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п.п. «г» п. 14.6 Правил дорожнього руху, що складає адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного стягнення та підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, у звязку із чим не вбачав підстав для скасування рішення субєкта владних повноважень.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п. 8.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Так, дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до Розділу 34 Правил від 10.10.2001 року №1306 лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно п. 3.25 "Обгін заборонено" Розділу 3 «Заборонні знаки» Правил від 10.10.2001 року №1306 забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких*, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год).

У примітці до вказаного пункту зазначено, що поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим.

Разом з цим, відповідно до п.п. «г» п. 14.6 Правил від 10.10.2001 року №1306 обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Зі змісту постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, вбачається, що позивач здійснив обгін іншого транспортного засобу через суцільну лінію у кінці підйому в зоні дії знаку 3.25.

Зазначені обставини не заперечуються і позивачем.

Разом з цим, позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що перетин суцільної лінії ним здійснено за умови обїзду транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год.

Водночас, колегія суддів враховує те, що перетин лінії 1.1 можливий у виключних обставинах та за умови забезпечення водієм безпеки дорожнього руху.

Із відеофіксації вбачається, що позивачем здійснено обїзд транспортного засобу в умовах, коли в попутному шляху рухаються декілька транспортних засобів, що не може свідчити про дотримання позивачем правил безпеки дорожнього руху, у тому числі відносно інших учасників дорожнього руху.

Разом з цим, позивач як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення так і під час судового розгляду не навів обґрунтовані обставини, виникнення яких зумовило його здійснити обгін в зоні дії знаку 3.25.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з огляду на те, що вчинення заборонного маневру не заперечується позивачем, колегія суддів не вбачається обставин для не прийняття як доказ вчинення вказаного правопорушення відповідний відеозапис з фіксацією встановленого поліцейським порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оскільки зафіксоване у постанові порушення позивачем правил дорожнього руху знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, висновки поліцейського про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення є правильними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування рішення субєкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1