Справа № 401/1149/18 (2-а/401/60/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

27 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 401/1149/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції,

на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2018 року (головуючий суддя Кадигроб С.М.)

у справі № 401/1149/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривоніса Володимира Олексійовича,

третя особа: Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції,

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривоніса Володимира Олексійовича, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 396970 від 09.05.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дійсно 09 травня 2018 року приблизно о 13:30 годині позивач керував транспортним засобом ДАФ, державний номер НОМЕР_1, у м. Дніпрі та здійснив відвантаження товару біля магазину, розташованого по вул. Калинова, 3. Від'їхавши від магазину, був зупинений працівником поліції, який не представившись, не роз'яснивши йому процесуальні права, не складаючи протоколу, без свідків і будь-яких доказів, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає, що інспектор поліції не дослідивши повно і об'єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, позбавивши можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, внаслідок чого позивач був позбавлений об'єктивного та всебічного розгляду справи.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії ЕАА № 396970 від 09.05.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасовано. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Суд встановив, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню з підстав того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 09 травня 2018 року інспектором роти № 1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривонісом Володимиром Олексійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 396970, згідно з якою позивач - ОСОБА_1 09.05.2017, керуючи транспортним засобом ДАФ, державний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по вул. Калинова, 3, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР - порушення вимог заборонених знаків.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови серії ЕАА № 396970 від 09.05.2018, вважає за необхідне зазначити наступне.

Вирішуючи справу, суд вказав на те, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню з підстав того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема, підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» - знак 3.34 "Зупинку заборонено" - забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Так, порушення вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 09.05.2017 рухаючись в м. Дніпрі по вул. Калинова, 3 керуючи транспортним засобом ДАФ, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР - порушення вимог заборонених знаків.

В той же час, будь-яких доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, фото, відео матеріалів, пояснень свідків тощо, відповідачем а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим вказав на наявність підстав для його скасування та задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, оскільки виконання патрульним поліцейським своїх обов'язків у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», не позбавляє останнього обов'язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 червня 2018 року у справі №401/1149/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко