Справа № 826/9681/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9681/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Пилипенко О.Є., Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЯДТ Агро» до Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити дії, -

У с т а н о в и л а:

ТОВ «ГЯДТ Агро» звернулося у суд із позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просило зобов'язати відповідача відобразити (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних такими, що прийняті та зареєстровані протягом операційного дня, коли їх було надіслано позивачем, наступні податкові накладні: №1/2 від 05.02.2016 в день її фактичного отримання 18.02.2016; №2/2 від 02.02.2016 в день її фактичного отримання 18.02.2016; №1/2 від 16.03.2016 в день її фактичного отримання 28.03.2016; №2/2 від 17.03.2016 в день її фактичного отримання 31.03.2016; №3/2 від 18.03.2016 в день її фактичного отримання 31.03.2016; №4/2 від 19.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016; №5/2 від 20.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016; №6/2 від 24.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016; №7/2 від 24.03.2016 в день її фактичного отримання 15.04.2016.

В обґрунтування вимог посилається на те, що Державною фіскальною службою України, яка веде Єдиний реєстр податкових накладних, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протиправно не було відображено податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, як зареєстровані.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року позов задоволено.

Судове рішення умотивовано тим, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 №816/868/16, яка набрала законної сили, встановлено, що підстав для відмови у реєстрації податкових накладних не було та спростовано можливі підстави контролюючого органу щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, які полягають у розірванні договору про визнання електронної звітності та визнано дії контролюючого органу щодо неприйняття поданих податкових документів позивача в електронному вигляді протиправними. Також, місцевим судом вказано, що станом на дату розгляду даної справи Державною фіскальною службою України не надано жодних доказів та не наведено підстав, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а також не обґрунтовано свою відмову щодо реєстрації спірних податкових накладних.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачем подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивачем заявлено у даній справі позовні вимоги про зобов'язання зареєструвати вищевказані податкові накладні датами їх направлення, водночас матеріали справи не містять судових рішень, якими визнано протиправними дії ДФС України у відмові зареєструвати вказані накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, висловленої листом від 21.06.2017, тому вимога про зобов'язання ДФС України зареєструвати вказані накладні є необґрунтованою.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно частини 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 у справі №816/868/16, яка набрала законної сили, позовні вимоги ТОВ «Гядт Агро» до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавські області щодо неприйняття поданих позивачем податкових документів в електронному вигляді та визнано поданими подані ТОВ «Гядт Агро» податкові накладні: №1/2 від 05.02.2016 в день її фактичного отримання 18.02.2016; №2/2 від 02.02.2016 в день її фактичного отримання 18.02.2016; №1/2 від 16.03.2016 в день її фактичного отримання 28.03.2016; №2/2 від 17.03.2016 в день її фактичного отримання 31.03.2016; №3/2 від 18.03.2016 в день її фактичного отримання 31.03.2016; №4/2 від 19.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016; №5/2 від 20.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016; №6/2 від 24.03.2016 в день її фактичного отримання 01.04.2016;№7/2 від 24.03.2016 в день її фактичного отримання 15.04.2016.

Оскільки Лубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавські області вчинити відповідні дії не могла з технічних причин - обмеження прав користувача Єдиного реєстру податкових накладних, що не заперечується відповідачем, позивач листом від 18.05.2017 №132 звернувся до Державної фіскальної служби України про виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 №816/868/16 та відобразити зазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних такими, що прийняті та зареєстровані протягом операційного дня, коли їх було подано.

Однак, листом від 21.06.2017 №13375/6/99-99-08-02-01-15 Державна фіскальна служба України відмовила позивачеві у вчиненні таких дій.

Станом на дату звернення з даним позовом до суду податкові накладні ТОВ «ГЯДТ Агро» не зареєстровані відповідачем у відповідності до приписів податкового законодавства.

Уважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: a) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Відповідно до положень пункту 201.10 зазначеної статті податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок № 1246) внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній фіскальній службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно пункту 6 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та Про електронні документи та електронний документообіг». Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Таким чином, визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 №816/868/16, яка набрала законної сили, установлено, що підстав для відмови у реєстрації податкових накладних визначених пунктом 9 Порядку №1246 не було.

Також, вказаним судовим рішенням спростовано можливі підстави контролюючого органу щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, які полягають у розірванні договору про визнання електронної звітності та визнано дії контролюючого органу щодо неприйняття поданих податкових документів позивача в електронному вигляді протиправною.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вищевикладене, а також, те, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано суду доказів та не наведено підстав, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а також не обґрунтовано відмову щодо реєстрації спірних податкових накладних, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко