Справа № 803/1200/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4313/18
Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Макарик В. Я., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі № 803/1200/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування картки відмови.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав на нього апеляційну скаргу. Однак, апеляційна скарга позивачем подана до суду першої інстанції лише 30 листопада 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому особою, яка подала апеляційну скаргу, заявлено клопотання, у якому просить поновити цей строк у зв'язку з тим, що повний текст оскаржуваного рішення вперше отримано лише 22.11.2018.

Однак такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення проголошено/постановлено 14 вересня 2018 року.

Із матеріалів справи видно, що судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження 14 вересня 2018 року постановлено рішення, копію повного тексту якого надіслано на зазначену позивачем адресу «АДРЕСА_1, 43020» з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф. 119. Зазначене відправлення повернулося до суду разом з довідкою відділення поштового зв'язку від 20.09.2018, в якій причиною невручення поштового відправлення зазначено "за зазначеною адресою не проживає" (а.с.122).

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В КАС України відсутня відповідна норма щодо випадків невручення особі, яка бере участь у справі, копій процесуальних документів, зокрема, копії рішення, тому в даному випадку слід керуватись положенням ч. 6 ст. 7 цього Кодексу, згідно з якою у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, в силу ч.1 ст.131 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби, що апелянтом не було зроблено.

Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України та ч.1 ст.131 КАС України, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі №803/1200/18 вважається врученим позивачу.

Слід зазначити, що позивачу було відомо про наявність та розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, стягнення коштів та свідчить про те, що позивач не був позбавлений можливості подавати відповідні документальні докази, що могли б вплинути на правову оцінку у даній справі, у порядку і строки, встановлені КАС України, оскаржити рішення суду першої інстанції.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

При цьому суд вказав, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходив з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід розяснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі № 803/1200/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування картки відмови - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2