Справа № 0640/4061/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4061/18

категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

10.08.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3, у якій він просить скасувати податкове повідомлення-рішення форми Ф №70939-0000 від 30.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом 2016-2017 років ним не було укладено договорів оренди землі, які б передбачали сплату орендної плати, з огляду на що податкове повідомлення-рішення форми Ф, прийняте Головним управлінням ДФС у Житомирській області, за №70939-0000 від 30.06.2017 є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання на 11.10.2018 на 10:00.

18.09.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 18.09.2018 вих. №1272/06-10-10-03 (а.с. 33-35).

Через перебування судді Єфіменко О.В. у відпустці судове засідання, призначене на цей день у справі №0640/4061/18 відкладене на 06.11.2018 на 14:00 (а.с. 51).

У підготовчому судовому засіданні 06.11.2018 оголошено перерву до 04.12.2018 до 10:00 для отримання додаткових доказів від представників сторін (а.с. 64).

У підготовчому судовому засіданні 04.12.2018 закрите підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті, що внесено секретарем у протокол судового засідання (а.с. 79-80).

Представник позивача у судовому засіданні 04.12.2018 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.12.2018 проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позов (а.с. 33-35). В обґрунтування заперечень пояснила, що орендна плата за земельну ділянку комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. ОСОБА_3 була нарахована орендна плата згідно з діючим договором оренди від 18.09.2015 за земельну ділянку, яка розташована за адресою: Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Матросова, 52, кадастровий номер :01:008:0005. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості станом на 08.11.2018 та на підставі листа ОСОБА_4 міської ради від 26.05.2017 №02-19/208 про діючі договори оренди землі, що укладені ОСОБА_4 міською радою станом на 01.06.2017, було зроблено розрахунок орендної плати за землю з фізичних осіб та на підставі вказаних відомостей винесено податкове повідомлення-рішення №70939-0000 від 30.06.2017. Вважає, що винесене податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відділенням Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 на суму 80901,96 грн, у звязку з тим, що відповідно до договору оренди землі від 18.09.2015 ОСОБА_3 є орендарем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Матросова, 52, кадастровий номер :01:008:0005. Нарахування орендної плати за земельну ділянку на суму 80901,96 грн.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 19.05.2015 звернувся із заявою до ОСОБА_4 міського голови ОСОБА_5, з проханням надати в оренду терміном на три роки земельну ділянку, яка знаходиться за адресою вул. Матросова, 52 у звязку з даруванням обєктів нерухомості (а.с. 41).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Житомирської області на 50 сесії від 19.05.2015, розглянувши заяву громадянина ОСОБА_3, було вирішено передати йому в оренду земельну ділянку на три роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,7002 га у м. Андрушівка по вул. Матросова, 52. Орендну плату за використання земельної ділянки встановлено у розмірі 3 (три) відсотки нормативної грошової оцінки. Громадянина ОСОБА_3 зобовязано провести оформлення права оренди на додану земельну ділянку відповідно до чинного законодавства (а.с. 40).

18.09.2015 ОСОБА_4 міською радою було виготовлено договір між нею (Орендодавець) та громадянином ОСОБА_3 (Орендар) про оренду землі (а.с. 36-39). Згідно з п.8 Договору цей договір укладається терміном на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору, Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

ОСОБА_4 міської ради Житомирської області від 18.10.2017 за вих. №02-19/36 повідомлено ОСОБА_4 відділення Бердичівської ОДПІ, що підписані примірники вищезазначеного договору оренди були передані у вересні 2015 року ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права оренди (а.с. 44).

Представником відповідача пояснено, що твердження позивача про не укладення будь яких договорів оренди у 2016-2017 роках є безпідставними, оскільки він був обізнаний про те, що договір оренди від 19.05.2015 діє до 19.05.2018. Також ОСОБА_3 письмово не звертався до ОСОБА_4 міської ради з проханням припинити дію договору оренди. Крім того, позивач звертався 28.09.2017 за вих. №1 з листом до ОСОБА_4 відділення Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області з проханням надати інформацію, щодо стану розрахунків з орендної плати за землю та надання підтверджуючих документів, відповідно до яких йому було проведено нарахування з орендної плати за землю.

У 2017 році в ОСОБА_4 відділенні Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на прохання одного із співробітників підписати корінець податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, ОСОБА_3 було відмовлено, після того як його повідомили про те, що саме податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 йому не вручать, оскільки його вже направлено на адресу позивача поштою, саме податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 позивачем не отримано до цього часу.

05.10.2017 на адресу позивача надійшла податкова вимога №8473-17 від 27.09.2017 (а.с. 10).

Після її отримання ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 відділення Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області та повідомив їх про те, що жодних податкових повідомлень-рішень на його адресу не надходило, а оскільки відповідно до п.287.5 ст.287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення або таке рішення оскаржується у встановленому законом порядку, то відповідно і строк сплати не міг настати, внаслідок чого не міг виникнути податковий борг, оскільки направлення вимоги на його адресу позивач вважав протиправним.

Позивачем було отримано позовну заяву ГУ ДФС у Житомирській області №831 від 15.06.2018 про стягнення коштів з рахунків у банку (а.с. 25-27).

За вказаним позовом ГУ ДФС у Житомирській області №831 від 15.06.2018 Житомирським окружним адміністративним судом 20.06.2018 було відкрито провадження в адміністративній справі №806/2970/18 (а.с. 11-12).

З матеріалів вказаної справи позивачем було отримано копію корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, яким ОСОБА_3 нараховано суму податкового боргу 80901,96 грн з орендної плати за землю: у тому числі основний платіж 81049,83 грн та пеня 5237,25 грн (а.с. 10).

Вказане податкове повідомлення-рішення було винесене на підставі того, що відповідно до договору оренди землі від 18.09.2015 ОСОБА_3 є орендарем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Матросова, 52, кадастровий номер :01:008:0005 та на підставі листа ОСОБА_4 міської ради від 26.05.2017 №02-19/208 про діючі договори оренди землі, що укладені ОСОБА_4 міською радою станом на 01.06.2017.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_3 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правовідносини у даній справі регулюються Податкового кодексу України (далі ПК України) у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПК України).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК України). Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до абзацу восьмого ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов'язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Частина 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» визначає, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно із п. «е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Таким чином, до нового власника об'єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов'язок плати за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно.

З наведеного суд приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою під нерухомим майном: будівля лазні, комплекс будівель, столярний цех, склад цементу, пилорама, побутові приміщення, склад, склад, загальною площею 0,7002 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Матросова, 52, кадастровий номер :01:008:0005, перейшло до ОСОБА_3 у зв'язку з набуттям ним права власності на нерухоме майно, на підставі договору дарування від 07.11.2014.

Пунктом 287.7 статті 287 ПК України встановлено, що у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно з статтями 125 і 126 ПК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Відтак, набуття права власності відповідно до Цивільного кодексу України пов'язано з державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Відповідно до положень статей 13, 14 Закону України від 06.10.1998 №161-ХІV "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

У матеріалах справи міститься копія договору від 18.09.2015 з якого видно, що у розділі підписи сторін у графі «Орендар» відсутній підпис ОСОБА_3, отже останній звільняється від сплати орендної плати за землю, оскільки договір оренди землі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міською радою Житомирської області без підпису орендаря вважається неукладеним.

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №70939-0000 від 30.06.2017 прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 809,02 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 809,02 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 13400. РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, винесеного Головним управлінням ДФС у Житомирській області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 809,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 14 грудня 2018 року.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко