Справа № 1340/4135/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4135/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Львів

17 год. 46 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представниці позивача Іванейко Я.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про стягнення податкового боргу, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідачки до бюджету податкового боргу в сумі 36344,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про несплату відповідачем узгодженого податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 36344,75 грн. у встановлені законом строки, та, як наслідок, існуванням податкового боргу перед бюджетом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком добровільне погашення податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

З метою з'ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом від 13.09.2018 за вих. № 1340/4135/18/24615/18.

21.09.2018 року за вх. № 29880 надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, згідно з якою адреса, зазначена у позовній заяві як зареєстроване місце проживання відповідачки відповідає адресі вказаній Відділом.

Ухвалою суду від 24.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, у судовому засіданні з викликом сторін.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачка в судові засідання 23.10.2018, 13.12.2018 не з'явилася, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

13.12.2018 за вх. № 4629ел. (не підписано ЕЦП) від позивачки надійшов на електронну адресу суду лист про перенесення судового засідання, що призначене на 13.12.2018 через поганий стан здоров'я. Жодних підтверджуючих документів до цього клопотання не надано.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Так, Інструкцією з діловодства в адміністративних судах України (далі - Інструкція) визначено правила ведення діловодства у Вищому адміністративному суді України, апеляційних та окружних адміністративних судах і регламентує порядок роботи з документами з моменту надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи чи архіву суду.

Зокрема, у пункті 2.2.18 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України зазначено, що для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали. До підтвердження оригіналами такі документи мають статус інформаційних.

З огляду на викладене, вказане клопотання носить лише інформаційний характер та не підлягає розгляду судом.

Інших клопотань від відповідачки, як і відзиву на позовну заяву не надходило.

Суд також зважає на те, що відповідачка жодного разу не прибула у судове засідання, хоча про кожне з таких повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Суд заслухав пояснення представниці позивача, з'ясував позовні вимоги та відповідні їм правовідносини, з'ясував фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та з'ясував таке.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Згідно з довідкою № 7140/9/13-01-17-10-16 від 10.07.2018 про наявність заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), що контролюються ГУ ДФС у Львівській області станом на 11.07.2018 у відповідача така становить 36344,75 грн., а саме, за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 36344,75 грн. (а.с.10)

Суд встановив, що заборгованість відповідача виникла через несплату узгодженого податкового зобов'язання, визначеним згідно з податковим повідомленням-рішення форми «Ф» № 19292-17 від 24.10.2017 на суму 36344,75 грн. (а.с.13) Вказане відповідає відомостям інтегрованої картки платника податків за вказаним платежем (а.с.26).

Позивач направив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 23692-17 від 15.03.2017 (а.с.12), що одержана відповідачкою.

Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачка не погасила. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу становить 36344,75 грн.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодекс України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з податковим повідомленням-рішення № 19292-17 від 24.10.2017 відповідачці нараховано податкове зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості. В подальшому, виставлено податкову вимогу № 23692-17 від 15.03.2018, яка одержана відповідачкою.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 24.10.2017 чи податкової вимоги не надано.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з п. 95.1. ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачкою заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 36344,75 грн. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов Головного управління ДФС у Львівській області підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) до бюджету податковий борг за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, в сумі 36344 (тридцять шість тисяч триста сорок чотири) грн. 75 коп.

3. Судові витрати з відповідачки не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2018 року.

Суддя Качур Р.П.