Справа № 1540/4034/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4034/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гунько О.В.,

представника позивача- ОСОБА_1,

представника відповідача - Коперсак М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2018 року № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018 року № з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018 року № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018 року № з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018 року № Ф-, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач або ФОП ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 26 468 010,24 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені у розмірі 6 502,65 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 4 743,23 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 355 452,43 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 88 863,11 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 26 658,92 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 6 664,73 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 78 031,80 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 56 918,70 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 319 907,19 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 79 976,80 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 14 205 353,80 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018р. № на суму 47 686,10 грн. з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018р. №Ф- у сумі 95 372,20 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018р. № на суму 12 814,49 грн. з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018р. №Ф- у сумі 120 455,51 грн., прийняті на підставі акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_13 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік» від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що на підставі висновків акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_13 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік» від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій, які підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки, у зв'язку з відсутністю порушень, що стали підставою для прийняття таких оскаржуваних рішень.

Ухвалою судді від 10 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.08.2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржувані рішення є законними.

Під час судового розгляду справи, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та у письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та наданих поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Судом встановлено, що в період з 14.05.2018р. по 25.05.2018р. на підставі направлення, виданого ГУ ДФС в Одеській області 10.05.2018р. №3653/13-05, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2018 рік і ст. 77 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 19.04.2018р. №2776, посадовою особою відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13, на підставі якого відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 26 468 010,24 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені у розмірі 6 502,65 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 4 743,23 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 355 452,43 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 88 863,11 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 26 658,92 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 6 664,73 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 78 031,80 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 56 918,70 грн., від 22.06.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 319 907,19 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 79 976,80 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 грн., від 22.06.2018р. №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 14 205 353,80 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018р. № на суму 47 686,10 грн. з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018р. №Ф- у сумі 95 372,20 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018р. № на суму 12 814,49 грн. з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018р. №Ф- у сумі 120 455,51 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями і рішенням про застосування штрафних санкцій, ФОП ОСОБА_3 оскаржив їх у судовому порядку, вимагаючи визнання протиправними та скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Як вбачається з акту перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 відповідач дійшов висновку про заниження ФОП ОСОБА_3 валового доходу у сумі 1 777 262,11 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 94 164,13 грн., за 2017 рік у сумі 1 683 097,98 грн., яке відбулось в наслідок того, що позивачем в деклараціях про майновий стан і доходи за 2016 рік задекларовано отриманий дохід в сумі 6 286 561 грн., за 2017 рік - 8 393 207 грн., що підтверджено відомостями з Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу за 2016 та 2017 роки.

В ході проведення перевірки ГУ ДФС в Одеській області досліджені дані про надходження грошових коштів на розрахункові рахунки, відкриті в банківських (фінансових) установах та дані про проведені кошти через реєстратори розрахункових операцій, сумарно за 2016 рік через які надійшло 6 380 725,13 грн., за 2017 рік - 10 076 304, 98 грн. Різниця за 2016 рік склала 94 164,13 грн. (6 380 725,13 грн. - 6 286 561 грн.), за 2017 рік - 1 683 097,98 грн. (10 076 304, 98 грн. - 8 393 207 грн.).

За правилами ПК України для визначення об'єкту оподаткування як чистого доходу необхідно визначити різницю між загальним оподатковуваним доходом та витратами, що відповідає змісту п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, якими передбачено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать, у тому числі витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. ст. 1, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, для визначення об'єкту оподаткування як чистого доходу необхідно визначити різницю між загальним оподатковуваним доходом і витратами, що підтверджуються і ґрунтуються на первинних документах, які відображають дійсний стан бухгалтерського обліку, дані якого повинен відображати податковий облік суб'єкта господарювання.

Судом при розгляді справи досліджені дані декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік, згідно яких задекларовано отриманий дохід в сумі 6 286 561 грн., а за 2017 рік - 8 393 207 грн. На розрахункові рахунки, відкриті в банківських (фінансових) установах та через реєстратори розрахункових операцій за 2016 рік надійшло (проведено) 6 380 725,13 грн., за 2017 рік - 10 076 304, 98 грн.

Різниця за 2016 рік склала 94 164,13 грн. (6 380 725,13 грн. - 6 286 561 грн.), за 2017 рік - 1 683 097,98 грн. (10 076 304, 98 грн. - 8 393 207 грн.).

Вказане підтверджено і не спростовується змістом акту перевірки 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13.

Як вимагає п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, для визначення об'єкту оподаткування як чистого доходу необхідно визначити різницю між загальним оподатковуваним доходом і витратами.

Згідно досліджених банківських виписок за 2016 рік сумарна виручка ФОП ОСОБА_3 склала 6 380 725,13 грн., за 2017 рік - 10 076 304, 98 грн.

Однак, при дослідженні цих матеріалів та враховуючи надані позивачем письмові пояснення встановлено, що витрати ФОП ОСОБА_3 за 2016 рік складають 6 657 765,59 грн., а за 2017 рік складають 10 162 839,09 грн.

Вказані показники підтверджується тим, що розрахунки позивачем в період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. здійснювались у готівковій формі (через РРО) та у безготівковій формі (через реєстраційний рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» №4952).

Дослідивши дані руху грошових коштів, фіскальних чеків, розрахунково-платіжних відомостей встановлено, що за 2016 рік помісячно витрати склали:

- січень 466 899,59 грн. (перераховані банком видатки 456 899,59 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 10 000 грн.),

- лютий 524 126,62 грн. (перераховані банком видатки 514 126,62 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 10 000 грн.),

- березень 460 472,33 грн. (перераховані банком видатки 460 472,33 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 8 831,82 грн.),

- квітень 455 670,21 грн. (перераховані банком видатки 448 903,54 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 6 766,67 грн.),

- травень 506 382,62 грн. (перераховані банком видатки 500 382,62 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 6 000 грн.),

- червень 663 275,45 грн. (перераховані банком видатки 657 275,45 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 6 000 грн.),

- липень 593 453,23 грн. (перераховані банком видатки 587 453,23 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 6 000 грн.),

- серпень 689 248,24 грн. (перераховані банком видатки 683 723,11 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 5 525,13 грн.),

- вересень 602 889,76 грн. (перераховані банком видатки 598 389,76 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 4 500 грн.),

- жовтень 545 230,53 грн. (перераховані банком видатки 540 730,53 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 4 500 грн.),

- листопад 482 288,91 грн. (перераховані банком видатки 477 788,91 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 4 500 грн.),

- грудень 667 828,11 грн. (перераховані банком видатки 663 028,11 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати 4 800 грн.).

Всього за 2016 рік витрати склали 6 657 765,60 грн.

За 2017 рік помісячно витрати склали:

- січень 590 130,44 грн. (перераховані банком видатки 562 363,95 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 27 766,49 грн.),

- лютий 592 942,00 грн. (перераховані банком видатки 542613,63 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 50 328,37 грн.),

- березень 734 329,99 грн. (перераховані банком видатки 695 170,82 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 39 159,17 грн.),

- квітень 671 796,85 грн. (перераховані банком видатки 624 932,94 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 46 863,91 грн.),

- травень 672 474,66 грн. (перераховані банком видатки 619 919,33 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 52 555,33 грн.),

- червень 990 618,11 грн. (перераховані банком видатки 929 369,22 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 61 248,89 грн.),

- липень 1 083 760,02 грн. (перераховані банком видатки 1 019 263,55 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 64 496,47 грн.),

- серпень 1 236 928,44 грн. (перераховані банком видатки 1 166 714,84 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 70 213,60 грн.),

- вересень 939 449,42 грн. (перераховані банком видатки 877 079,68 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 62 369,74 грн.),

- жовтень 797 765,27 грн. (перераховані банком видатки 735 034,90 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 62 730,37 грн.),

- листопад 959 999,42 грн. (перераховані банком видатки 904 111,12 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 55 888,30 грн.),

- грудень 892 644,47 грн. (перераховані банком видатки 843 120,23 грн., видатки за розрахунково-платіжними відомостями по виплаті заробітної плати та видаткових касових ордерів 49 524,24 грн.).

Всього за 2017 рік витрати склали 10 162 839,09 грн.

Таким чином, суд критично ставиться до висновку контролюючого органу про наявність обставин заниження отриманого доходу у перевіряємому періоді, оскільки фактично за такий період фінансовий результат господарської діяльності позивача мав від'ємне значення, тобто витрати перевищували загальний оподатковуваний дохід.

Суд бере до уваги обставини внесення позивачем невірних показників в декларації про майновий стан і доходи за 2016 та 2017 роки в частині заниження показників доходів, однак виходячи з обставин заниження у них і показників витрат за цей період, не вбачає факту нанесення втрат бюджету.

Посилання на наявність недоліків чи дефектів у складанні первинних документів чи даних банківської установи щодо понесених позивачем витрат і отриманих доходів акт перевірки 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 не містить, як і не містить застережень щодо необґрунтованості таких витрат. Податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства.

Пояснення відносно не прийняття до уваги первинних документів та банківських виписок щодо сум понесених витрат при визначенні об'єкту оподаткування як чистого доходу податковим органом при розгляді справи не надано, як і не обґрунтовано їх недостовірність.

Питання щодо наявності чи відсутності порушень при формуванні позивачем витрат контролюючим органом відображено на стор. 22 акту перевірки, в абз. 2 якої зазначено, що в ході перевірки, за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., порушень при формуванні валових витрат не встановлено.

Суд звертає увагу на ті обставини, що до функцій контролюючого органу, перелічених у ст. 191 ПК України відносяться не тільки забезпечення визначення сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, а й забезпечення достовірності та повноти об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням, що також полягає у приведенні податкового обліку і його показників платника податків у відповідність до даних бухгалтерського обліку.

При цьому, як вбачається зі змісту витягу акту перевірки позивача, складеного Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 22.04.2016р. №92-3/15-24-13-01/НОМЕР_13, за попередній перевіряємий період контролюючим органом відкориговані показники доходів і витрат, зокрема, визначено про неповноту відображення загальної суми понесених витрат в відповідній податковій звітності і відповідно зменшено оподатковуваний дохід на суми таких витрат.

Таким чином, висновки контролюючого органу про заниження ФОП ОСОБА_3 валового доходу у сумі 1 777 262,11 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 94 164,13 грн., за 2017 рік у сумі 1 683 097,98 грн. є необґрунтовані оскільки спростовуються наявними доказами у справі.

Також, в акті перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 (стор. 23) вказано, що ФОП ОСОБА_3 подано до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік від 08.02.2018р. №, однак сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті у розмірі 8 170,04 грн. протягом встановленого строку сплачена не була та відповідно за таким зобов'язанням рахується борг.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи подання ФОП ОСОБА_3 до контролюючого органу 08.02.2018р. декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, граничним строком сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання є 19.02.2018р.

Як свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення від 07.02.2018р. №, сума податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 8 170,04 грн. сплачена ФОП ОСОБА_3 до бюджету і проведена банківською установою 07.02.2018р. о 14 год. 41 хв., отже вимоги п. 57.1 ст. 57 ПК України позивачем були виконані у повному обсязі, враховуючи здійснену ним сплату суми податку на доходи фізичних осіб - 07.02.2018р.

В акті перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 вказано, що згідно наданих до перевірки договорів, укладених між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «МЕГАПОЛІС-УКРАЇНА», а саме додатків №1 до них, покупець - ФОП ОСОБА_3 уповноважив фізичних осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11 отримувати матеріальні цінності (товар) від продавців від його імені. У зв'язку з тим, що у перевіряємому періоді трудові відносини зареєстровані лише з двома працівниками - ОСОБА_5 та ОСОБА_11, контролюючий орган дійшов висновку про наявність факту використання праці позивачем у вказаних осіб, без їх офіційної реєстрації (працевлаштування) і виплати заробітної плати без її обкладання відповідними податками, зборами, платежами.

При дослідженні змісту вказаних додатків №1 до договорів, укладених з ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «МЕГАПОЛІС-УКРАЇНА» судом встановлено, що вони дійсно містять у собі відомості про уповноваження зазначених осіб на отримання товару.

При цьому, як в акті перевірки так і при розгляді справи відповідачем не обґрунтовано і не надано доказів у підтвердження факту реалізації такої умови, як дійсне здійснення фізичними особами - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_11 повноважень по отриманню матеріальних цінностей (товару) від імені і за дорученням позивача.

Натомість, при дослідженні змісту наданих до позовної заяви накладних, складених за результатами господарських операцій з ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «МЕГАПОЛІС-УКРАЇНА», отримання товарів здійснено особисто ФОП ОСОБА_3

Позивачем в позовній заяві вказано про те, що ФОП ОСОБА_3 мав лише намір прийняти на роботу відповідну кількість працівників, у зв'язку з чим визначив їх як ймовірних працівників, однак майновий стан і тенденції ринку нівелювали таку необхідність. Вказані особи в перевіряємому періоді не виконували будь-які посадові обов'язки, не приймали участі в господарській діяльності позивача.

Акт перевірки і її матеріали не містять у собі відповідних належних і допустимих доказів у підтвердження факту реалізації чи отримання результатів праці таких осіб у фінансово-господарській діяльності ФОП ОСОБА_3, як і доказів отримання від позивача такими особами будь-яких матеріальних цінностей чи інших благ у нематеріальній формі.

Суд погоджується з твердженням позивача, що виключно кримінальне право України передбачає настання відповідальності за намір чи замах вчинення відповідних дій, а податкове законодавство визначає певне коло відповідальності виключно за факт виявлених порушень, які у даному випадку відсутні.

Також, в акті перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 вказано про те, що громадянка ОСОБА_13 фактично виконує функції бухгалтера ФОП ОСОБА_3, що підтверджується тими обставинами, що така особа надавала документи відносно фінансово-господарської діяльності позивача в ході проведення перевірки, а також здавала торговельну виручку в банківську (фінансову) установу, що підтверджується квитанціями за квітень, червень та листопад 2017 року. Ці обставини, на думку контролюючого органу, свідчать про фактичне працевлаштування ОСОБА_13 у ФОП ОСОБА_3 без належного оформлення (без укладання трудового договору), сплати їй заробітної плати без оподаткування такого доходу.

В позовній заяві ФОП ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Фізичні особи-підприємці наділені Господарським та Цивільним кодексами України правом на укладання цивільно-правових договорів. В українському законодавстві існує два види відносин, що передбачають виконання певного обсягу роботи і, відповідно, оплату праці. Одні з них регулюються Кодексом законів про працю України і виникають після укладення трудового договору між роботодавцем (юридичною або фізичною особою) і працівником. Інші регулюються Цивільним кодексом України і виникають після укладення цивільно-правового договору між замовником (фізичною або юридичною особою) і виконавцем.

Загальний зміст будь-якого цивільно-правового договору полягає в тому, що одна зі сторін зобов'язується виконати певний обсяг робіт (виконавець), а інша (замовник) прийняти її і оплатити на умовах цього договору.

За змістом ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з доданих матеріалів до позовної заяви між ФОП ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_13 укладений цивільно-правововий договір про надання послуг від 01.04.2017р. За його змістом виконавець - ОСОБА_13 зобов'язана надати замовнику - ФОП ОСОБА_3 певний об'єм послуг, а саме щодо передачі до банківських (фінансових) установ торговельної виручки і не на постійній основі, а при наявності відповідної необхідності.

На відміну від трудового договору, за вказаним договором цивільно-правового характеру виплачується не заробітна плата, а винагорода за виконані роботи (надані послуги).

Таким чином суд вважає, що громадянка ОСОБА_13 не може вважатись найманим працівником, а є контрагентом позивача, не задіяна в трудовому колективі і не виконує функцій працівника. Лише працівник відповідно до ст. 24 Кодексу законів про працю України може бути допущений до роботи після укладення трудового договору, а громадянка ОСОБА_13 такою особою не являється.

Крім того суд приймає до уваги той факт, що строк оплати винагороди за вказаним договором в перевіряємому періоді не наставав і відповідно не наставав у позивача обов'язок покладений на нього щодо оподаткування відповідного доходу.

Зворотнє акт перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 не містить, доказів у спростування вказаного при розгляді справи відповідачем до суду не надано.

В акті перевірки контролюючим органом вказано, що ФОП ОСОБА_3 здійснювались виплати у грошовій формі фізичній особі громадянину ОСОБА_14, з яких не утримано і не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб на підставі і на виконання укладеного договору оренди нежитлового приміщення.

При розгляді даного питання суд враховує, що відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, та особи, які мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується під час такої виплати за її рахунок.

Між тим, як вбачається з оборотно-сальдовою відомості за договором з громадянином ОСОБА_14 по рахунку 631 доданої до позовної заяви у ФОП ОСОБА_3 існує заборгованість перед орендодавцем - громадянином ОСОБА_14, виплати за даним зобов'язанням не проводились.

Докази у підтвердження таких виплат громадянину ОСОБА_14 акт перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 не містить та вони до суду при розгляді справи відповідачем не надавались.

За таких обставин, виходячи з відсутності підтвердження актом перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку, суд приходить висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафної санкції у сумі 510 грн. за порушення п. 119.2 ст. 119 ПК України.

Відносно висновку податкового органу в акті перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 про порушення позивачем порядку обліку товарних запасів в Книгах обліку доходів і витрат в 2016-2017 роках на загальну суму 13 234 005,12 грн., оскільки згідно додатку Ф2 до декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік ФОП ОСОБА_3 вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей визначена у сумі 5 904 714 грн., а за 2017 рік - у сумі 7 329 291,12 грн. Податковий орган вважає, що оскільки такі витрати не відображені у Книгах обліку доходів і витрат в 2016-2017 роках, то це є підставою вважати придбані товари не оприбуткованими. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р.№265/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації.

Суд погоджується з твердженням позивача, що застосована у такому порядку штрафна (фінансова) санкція є неправомірною, виходячи з відсутності обставин дослідження відповідачем питання реалізації товарів, так як контролюючим органом в супереч даної норми штраф нарахований на суму його придбання а не реалізації.

Відповідно до п. 12. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р.№265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Отже, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Однак, а ні положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р.№265/95-ВР, а ні ПК України не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку.

Фізичні особи-підприємці ведуть Книгу обліку доходів і витрат, форма якої визначена наказом Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» від 16.09.2013р. №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013р. за №1686/24218, п. 6 якого передбачає відповідний перелік граф і інформації, що повинна бути в них відображена.

Між тим, зазначена форма Книги обліку доходів і витрат, не передбачає ведення обліку товарних запасів, як і не містить у собі відповідних граф чи розділів для таких цілей.

Отже, облік товарних запасів в Книзі обліку доходів і витрат не здійснюється, як то помилково вважає контролюючий орган.

Натомість, згідно преамбули Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

За змістом ч.1 ст.9 названого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Невнесення до Книги обліку доходів та витрат відомостей щодо обліку товару не є обставиною, що свідчить про реалізацію платником податку не облікованого товару.

Положення статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. №265/95-ВР не передбачають відповідальності платника податків за неналежне ведення Книги обліку доходів і витрат.

За не ведення такої Книги ПК України передбачає відповідальність виключно у вигляді накладення штрафу від 510 грн. до 1020 грн. (ст. 121).

Таким чином, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, тощо.

Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Наявність документів у підтвердження здійснених витрат актом перевірки не спростовується, а навпаки підтверджується (стор.53), зокрема виписками банку, фіскальними чеками, накладними та інш., які були дослідженні при проведені перевірки та яким надана відповідна правова оцінка, до форми чи змісту яких зауваження відсутні.

Судом при дослідженні змісту Книги обліку доходів і витрат за 2016 та 2017 роки встановлено, що вони містять у собі зведені кінцеві відомості щодо сум витрат, пов'язаних з придбанням товарів.

Крім того, оприбуткування товарних запасів за перевіряє мий період (відображення у бухгалтерському обліку) підтверджується наявними в матеріалах справи договорами з суб'єктами господарювання - постачальниками товарів, видатковим накладними, банківськими виписками щодо проведених оплат за отриманий товар, а саме:

-за січень 2016 року у сумі 444 991,00 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Таіс-Дістрібьюшн», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1»;

-за лютий 2016 року у сумі 497237,17 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1»;

-за березень 2016 року у сумі 386 767,43 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1»;

-за квітень 2016 року у сумі 428 356,77 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1»;

-за травень 2016 року у сумі 483 993,68грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1»;

-за червень 2016 року у сумі 638 622,96 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТОВ «Лого-Транс»;

-за липень 2016 року у сумі 578 443,01грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол»;

-за серпень 2016 року у сумі 667 268,72грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора»;

-за вересень 2016 року у сумі 583 548,03грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора»;

-за жовтень 2016 року у сумі 535 562,42грн. ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за листопад 2016 року у сумі 466 312,73грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК»Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за грудень 2016 року у сумі 587 940,55грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Стела Україна», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Вега-Плюс», ТОВ «Алмі-Трейд», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця», Одеська філія ТОВ «Дісна»;

-за січень 2017 року у сумі 520 583,78 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за лютий 2017 року у сумі 494 217,34 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за березень 2017 року у сумі 656 091,42 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця», Одеська філія ТОВ «Дісна»;

-за квітень 2017 року у сумі 599 498,05 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТОВ «Лого-Транс», ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за травень 2017 року у сумі 578 658,95 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», Еліт ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за червень 2017 року у сумі 887 207,01 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Борол», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за липень 2017 року у сумі 983 124,09 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за серпень 2017 року у сумі 1 112 153,15 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», Одеська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдін», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за вересень 2017 року у сумі 834 062,70 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Алмі-Трейд», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ «Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за жовтень 2017 року у сумі 679 732,37 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТОВ «Баядера Логістик», ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ 2Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за листопад 2017 року у сумі 774 769,30 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Лузанівка», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТКМегаполіс-Україна», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТД 2Львівська ТФ ЛТД» ТОВ, ТОВ 2Сандора», ДП «Савсервіс Столиця»;

-за грудень 2017 року у сумі 721 077,22 грн. по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Лузанівка», ТОВ «Санте-Алко», ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна», ТОВ «Українська дистрібуційна компанія», ПП «Старт Трейд 1», ТОВ «Тадіс Україна», ТОВ «Лого-Транс», ТОВ «Форт-Бір-Плюс»; ТД «Львівська ТФ ЛТД» ТОВ; ДП «Савсервіс Столиця», Одеська філія ТОВ «Дісна».

Таким чином висновки податкового органу щодо не оприбуткування товарів за перевіряє мий період є помилковим.

В акті перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 контролюючим органом вказано про несвоєчасне оприбуткування отриманого доходу від здійснення підприємницької діяльності в Книзі обліку доходів та витрат у розмірі 1 063 808,65 грн. у зв'язку з тим, що Книга обліку доходів та витрат була зареєстрована в податковому органі 20.03.2017р., а у період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. (у період не реєстрації такої Книги) в ній вчинені записи про отримання доходу у сумі 1 063 808,65 грн., що є її не оприбуткуванням.

Дослідивши зміст такої Книги обліку доходів та витрат суд встановив, що вона була зареєстрована в податковому органі лише 20.03.2017р.

При цьому, суд встановив, що отриманий у період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. дохід від здійснення підприємницької діяльності проводився позивачем через зареєстровані реєстратори розрахункових операцій і відображався у повній сумі фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та обліковувався у Книгах обліку розрахункових операцій.

Зокрема, як вбачається за змісту періодичних скорочених звітів РРО за адресами магазинів «Абрикос»:

- м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 33 за період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. за номерами щоденних Z звітів 1242-1300 проведено готівкових коштів у сумі 300 723,80 грн.;

- м. Одеса, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 59 за період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. за номерами щоденних Z звітів 1750-1808 проведено готівкових коштів у сумі 234 895,30 грн.;

- м. Одеса, м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 5 за період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. за номерами щоденних Z звітів 0326-0384 проведено готівкових коштів у сумі 182 478,45 грн.;

- м. Одеса, пров. Покровський, 6 за період з 20.01.2017р. по 19.03.2017р. за номерами щоденних Z звітів 1237-1298 проведено готівкових коштів у сумі 400 435,46 грн. та за номерами щоденних Z звітів 0418-0477 проведено готівкових коштів у сумі 124 168,97 грн.

Вказані грошові кошти обліковані в Книгах обліку розрахункових операцій №Р/1, №Р/2, №Р/5, №Р/2, №Р/4, №Р/4 та відображені у щоденних Z звітах, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до преамбули «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за №40/10320це Положення розроблено відповідно до статті 33 Закону України «Про Національний банк України», визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Згідно п. 1.2, 2.6 вказаного Положення готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) - пристрій або програмно-технічний комплекс, у якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій під час продажу товарів (надання послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Оприбуткування готівки може бути підтверджене у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а не відповідною Книгою обліку доходів та витрат, як то помилково вважає відповідач.

За таких обставин суд погоджується з твердженням позивача, що ФОП ОСОБА_3 виконаний обов'язок щодо оприбуткування готівки, як то визначено наведеним нормативно-правовим актом, оскільки розрахунки проведено із застосуванням РРО та здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, що підтверджується відповідною книгою обліку розрахункових операцій і фіскальними звітними чеками.

Також суд вважає, щодо застосування податковим органом до позивача штрафної санкції у розмірі 510 грн. за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом є необґрунтованим виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13, до перевірки надано і відповідно досліджено реєстраційні документи, книги обліку доходів і витрат, облікові картки, угоди, товарні і касові чеки, накладні, акти виконаних робіт, рахунки, розрахункові квитанції, декларації, виписки банку і інші документи щодо господарської діяльності за перевіряємий період.

В акті перевірки вказано про надання ФОП ОСОБА_3 в порядку п. 85.4 ст. 85 ПК України запиту про надання документів від 18.05.2018р., в тому числі відомості про залишки товарів в розрізі їх найменувань, кількості і ціни, середньої націнки на товар. Між тим, актом зафіксовано, що відомості про залишки товарів надано, а на запит в частині відомостей про середню націнку ФОП ОСОБА_3 повідомлено податковий орган письмово про неможливість надання такої інформації і документів, оскільки таке не передбачено програмним забезпеченням і доступ до попереднього програмного забезпечення для формування таких даних відсутній. Про дані обставини перевіряючим складно відповідний акт від 29.05.2018р.

Між тим, суд доходить висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафної санкції за незабезпечення зберігання первинних документів та/або ненадання контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю виходячи з такого.

Статтею 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Отже, визначальною ознакою для надання відповідному первинному документу статусу обов'язкового для ведення обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, є визначення законодавством їх ведення.

При цьому, акт перевірки від 04.06.2018р. №1205/15-32-13-05/НОМЕР_13 не місить у собі відомостей чи посилань на відповідний нормативно-правовий акт, який визначає обов'язковим ведення первинної документації про середню націнку на товар. Доказів у підтвердження зворотнього в ході розгляду справи відповідачем не надано, як і не обґрунтована необхідність і зв'язок таких відомостей для визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що висновки контролюючого органу в частині порушень на підставі яких прийняті оскаржувані податків повідомлення-рішення і рішення про застосування штрафних санкцій є документально не підтверджені та необґрунтовані, у зв'язку з чим донарахування за ними є безпідставні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» суд вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до І Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

За змістом п. 49 вказаного рішення збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки на умовах, передбачених законом.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2018 року № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018 року № з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018 року № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018 року № з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018 року № Ф- - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 22.06.2018р. №, №, №, №, №, №,. №, №, №, №.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 22.06.2018р. №, №.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2018р. №Ф- та №Ф-.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39398646) на користь ФОП ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13) суму сплаченого судового збору в розмірі 8 810 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу УІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 18 грудня 2018 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.