Справа № 2-а-1171/10/1512
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-A-l 171/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сватаненка В.І., Петренка B.C..

при секретарі: Олійник Н.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи ОСОБА_2, Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області «Про визнання неправомірними бездіяльності щодо виплати одноразової грошової допомоги за інвалідністю, стягнення одноразової грошової допомоги за інвалідністю з урахуванням індексу

інфляції» -

Встановив:

23.02.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи ОСОБА_2, Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з адміністративним позовом про визнання неправомірними бездіяльності щодо виплати одноразової грошової допомоги за інвалідністю, стягнення одноразової грошової допомоги за інвалідністю з урахуванням індексу інфляції. В подальшому розмір позовних вимог був уточнений шляхом збільшення позовних вимог до 35309 грн. 26 коп.

Позивачка мотивує свій позов тим, що 25.12.2006 року ОСОБА_3, згідно довідки МСЕК серія ОА-1 №002562 була встановлена ступень втрати професійної працездатності у розмірі вісімдесят відсотків у зв'язку з хворобою зв'язаною із проходженням служби в МВС України. Згідно виписки із акта огляду МСЕК від 25.12.2006 року ОСОБА_3 було встановлено другу групу інвалідності зв'язана з проходженням служби в МВС. Згідно ст. 23 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_3 звернулася у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 p. N 707 до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 31.12.1990 р. по 12.01.200/ р. До заяви були додані усі необхідні документи. 30.08.2007 року ОСОБА_3 померла не отримавши належну їй одноразову грошову допомогу, що завадило їй за браком коштів пройти необхідний курс лікування і придбати відповідні ліки, у зв'язку з чим було прискорено настання смерті. Згідно висновку УФРБО ГУМВС України в Одеський області від 26.11.2007 року ОСОБА_3 було призначено одноразову грошову допомогу у зв*лзку з інвалідністю працівника міліції, отриманої у період проходження служби в сумі 24883 грн. 20 коп. Позивачка є дочкою ОСОБА_3 і проживає разом із своєю бабою ОСОБА_2 - матір*ю ОСОБА_3 28.12.2007 року вона отримала відповідь заступника начальника ГУ МВС України в Одеській області, що документи на виплату ОСОБА_3 одноразової допомоги були повернуті МВС України без виконання у зв'язку з тим, що вона мала право на отримання страхової суми у 2006 році. Позивач вважає, що її права порушено бездіяльністю МВС України щодо виплати одноразової грошової допомоги за інвалідністю, яку вона, як спадкоємець після смерті матері має отримати, але не може отримати протягом близько 3-х років. Тому позивач просить також стягнути заборгованість по одноразовій грошовій допомозі з врахуванням індексу інфляції за період з 16.12.2007 року до 16.07.2010 року в сумі 35309 грн. 26 коп.

Представник Міністерства Внутрішніх справ України в судове засідання Не з*явився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив і заяви про розгляд справи без участі представника МВС України до суду не надходило.

До матеріалів справи представником відповідача - МВС України надані заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги позивачки є не обґрунтованими, оскільки позивачка невірно трактує норми чинного законодавства та посилається на невідповідні норми права. ОСОБА_3 була звільнена з органів внутрішніх справ наказом начальника ГУМВС № 28 о/с від 12.01.2007 року за п. 65 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України. Перед звільненням, 25.12.2006 року підчас огляду МСЕК ОСОБА_3 була встановлена 2-га група інвалідності у зв'язку із наявністю захворювання, пов'язаного з проходженням служби. Саме з цього моменту, на підставі ч.4 ст.23 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_3 набула право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Вказаний порядок виплати грошової допомоги, на той момент, був передбачений постановою Кабінету міністрів України №627 від 19.11.1992 року, яка втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 707 (707-2007) від 12.05.2007. Постановою КМУ №707 затверджений Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, виплати за яким здійснюються з 1 січня 2007 р. за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ. ОСОБА_3 набула право на отримання одноразової грошової допомоги

25.12.2006року, проте відразу не звернулася за проведенням виплати, яка мала б проводитись відповідно до Постанови КМУ №627. Заяву про виплату допомоги ОСОБА_3 подала лише після звільнення, в той момент, коли набули чинності Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затверджені постановою КМУ № 707 від 12.05.2007 року. Враховуючи той факт, що даний порядок застосовується лише до тих осіб, які набули право на виплату одноразової допомоги з 01.01.2007 року, ОСОБА_3 було відмовлено у нарахуванні грошової допомоги, адже процедура нарахування та виплати вказаних платежів зи минулі періоди не існує. Пунктом 3 Постанови КМУ №707 встановлено зобов'язання Міністерству внутрішніх справ завершити виплату страхової суми та одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, що повинні бути нараховані до 1 січня 2007 року. Однак механізм здійснення вказаних виплат в даній постанові був відсутній, що обумовило р.еможливість проведення процедури розрахунку та нарахування позивачу страхових сум. Вказану прогалину було усунуто постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593, якою затверджений Порядок та умови завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 1 січня 2007 року. Саме цей порядок і повинен застосовуватися до позивача, адже встановлення ОСОБА_3 інвалідності відбулося до 2007 року Про необхідність дочекатися прийняття даного нормативно-правового акту повідомлялося Головним управлінням МВС України в Одеській області письмово. Таким чином ОСОБА_1 має можливість подати передбачені вищезазначеним Порядком документи до ГУМВС України в Одеській області та на загальних підставах отримати належну страхову суму після того, як підтвердить своє право на спадщину ОСОБА_3 в цій частині. МВС України. Головне управління МВС України в Одеській області не заперечували щодо права ОСОБА_3 на отримання грошових коштів у зв'язку з її інвалідністю.Наведені обставини свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 до МВС України необгрунтовані та не відповідають вимогам чинного законодавства, а посадові особи МВС України та ГУМЗС України в Одеській області діяли суто в межах наданих їм законодавством повноважень. До того ж відповідно до вимог Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 1 "січня 2007 року, саме орган внутрішніх справ, де проходила службу особа, відповідає за підготовку необхідної документації для призначення страхової виплати суми, здійснює її розрахунок та складає висновок. Тому ГУМВС України в Одеській області є належним відповідачем по даній адміністративній справі.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_5 до МВС України підтримала і просила їх задовольнити.

Представник третьої особи - Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з*явився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача- МВС України - суб*єкта владних повноважень, який до суду не з*явився і не повідомив про причини не явки у відповідності до правил, встановлених ст. 128 КАС України та не явки належним чином повідомленого представника третьої особи - Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази, що надані до матеріалів справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходила службу в органах внутрішніх справ України і звільнена наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 28/ос від

12.01.2007року за п. 65 «б» (через хворобу) 12.01.2007 року (а. с. 19)

Згідно довідки МСЕК серія ОА-1 №002562 від 25.12.2006 року ОСОБА_3, була встановлена ступень втрати професійної працездатності у розмірі вісімдесят відсотків у зв'язку з хворобою і встановлено 2 групу інвалідності пов'язану з проходженням служби в МВС (а. с. 16).

Згідно ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не піп ііше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на уморах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 «Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року N 707 орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС України у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або чер~з касу органу внутрішніх вправ, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС України вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, працівника податкової міліції» виплати згідно із даною постановою здійснюються з 01 січня 2007 року за рахунок коштів передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ. Дія даного порядку не поширюється на осіб, які брали участь у міжнародних миротворчих операціях.

У пункті 3 даної Постанови Кабінету Міністрів України доручено Міністерству внутрішніх справ завершити виплату страхової суми і одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, що повинні бути нараховані до 01.01.2007 року.

Згідно висновку Управління ФРБО ГУМВС України в Одеський області від 26.11.2007 року ОСОБА_3 було призначено одноразову грошову допомогу у зв*язку з інвалідністю працівника міліції, отриманої у період проходження служби в сумі 24883 грн. 20 коп. (а. с. 20)

16 грудня 2007 року за вих. №15/5-4791 Департамент ФРБО МВС України повернув матеріали на ОСОБА_3 з посиланням, шо вона мала право на отримання страхової суми у 2006 році (а. с. 7).

Суд звертає увагу, що заяву про виплату страхової суми було подано за життя ОСОБА_3 нею особисто, а висновок ГУМВС України в Одеській області про призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги складено 26.11.2007 року - тобто вже після смерті ОСОБА_3, яка настала 30.08.2007 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за Законом від 28.03.2008 року ОСОБА_4 є спадкоємицею після смерті своєї матері ОСОБА_3 (а. с. 12)

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв*язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв*язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім*ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тому суд вважає, що з даної статті випливає, що на членів сім*ї спадкодавця, яким передаються суми соціальних виплат належних йому, не поширюється положення спадкового права щодо строків і порядку прийняття спадщини, процедури її оформлення і суми соціальних-виплат не враховуються при визначенні обов*язкової частки у спадщині.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є дочкою померлої ОСОБА_3 і проживала разом з останньою однією сім*єю за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті матері - 30.08.2007 року.

Суд не приймає до уваги письмові заперечення представника МВС України щодо того, що МВС України є неналежним відповідачем по справі, з посиланням на те, що відповідальним за підготовку необхідної документації для призначення страхової виплати суми, здійснення її розрахунку та складення висновку є орган внутрішніх справ, де проходила службу особа - ГУМВС України в Одеській області, оскільки одноразову грошову допомогу ОСОБА_4 має виплачувати ГУ МВС України в Одеській області, оскільки головним розпорядником коштів щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» є МВС України, яке у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати, яка здійснюється шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх вправ, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

До того ж з матеріалів справи вбачається, що відсутні будь-які претензії позивачки до ГУМВС України в Одеський області відносно підготовки необхідної документації для призначення страхової виплати суми, здійснення її розрахунку та складення висновку щодо правильності розрахунку суми одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті у зв*язку з отриманням її матір*ю інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Суд також не погоджується з письмовими запереченнями представника МВС України щодо не порушення прав позивачки ОСОБА_4 у зв*язку з не запереченням її права на отримання одноразової грошової допомоги, призначеної її матері ОСОБА_3 і неможливістю її виплати у зв*язку з відсутністю порядку виплати страхової суми у зв*язку з настанням страхового випадку до 01.01.2007 року. Суд, набуваючи висновку про неправомірність бездіяльності МВС України щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 її спадкоємцю ОСОБА_4 виходить з того, що згідно п. З Постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, працівника податкової міліції» Міністерству внутрішніх справ необхідно було завершити виплату страхової суми і одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, що повинні бути нараховані до 01.01.2007 року.

Суд доходить до переконання, що саме внаслідок бездіяльності МВС України, яка виразилася у поверненні без виконання матеріалів для виплати страхової суми ОСОБА_3 з посиланням на те, що вона мала право на отримання страхової суми у 2006 році порушено право ОСОБА_4 на отримання одноразової грошової допомоги у розумний строк, що обумовило її звернення до суду з даним позовом і додатковими позовними вимогами про застування індексу інфляції, внаслідок порушення строків виплати.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку виплати страхової суми за страховими випадками, що сталися до 01.01.2007 року до набуття законної сили Постанови Кабінету Міністрів України № 593 від 17.06.2009 року не усуває порушення прав позивачки.

Виходячи з положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» щодо несправедливої тривалості процедури виконання рішення суду (комісії трудових спорів) суд посилаючись на справу Скубенко проти України зазначив, рішення комісії з трудових спорів можна прирівнювати до рішення українського суду, тому держава має відповідати за його виконання. Затримки виконання іноді можуть бути виправдані, але при цьому такі затримки не повинні зводити нанівець саму сутність права.

Суд вважає, що держава має відповідати перед громадянкою в особі органу державного органу виконавчої влади - МВС України за бездіяльність щодо виплати одноразової грошової допомоги за інвалідністю, оскільки в даному випадку МВС України мало керуватися і діяти відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію».

/Суд, приймаючи до уваги встановлені обставини справи та пояснення позивачки, виходячи з положень ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивачки ОСОБА_1 вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 щодо неправомірної бездіяльності МВС України внаслідок порушення порядку виплати страхової суми за страховими випадками, що сталися до 01.01.2007 року і надати також правову оцінку бездіяльності МВС України щодо тривалої затримки виплати ОСОБА_1 страхової суми.

Суд, з огляду на викладене, вважає, що права ОСОБА_1 порушені не відмовою, як такою, у виплаті страхової суми, про що зазначав у запереченнях представник МВС У країни, а саме тривалою невиплатою ОСОБА_1 грошової допомоги у вигляді страхової суми її померлої матері з 16.12.2007 року - дати повернення МВС України матеріалів відносно*. ОСОБА_3 без виконання. При цьому суд зазначає, що позивачка звернулася до суду задовго до дати прийняття Постанови КМУ № 593 від 17.06.2009 року, якою було визначено порядок виплати страховим сум по страховим випадкам, що сталися до 01.01.2007 року. Тому суд вважає неспроможними заперечення МВС України щодо необхідності ОСОБА_6 знов звертатися до органів внутрішніх справ із переліком документів, які підтверджують її право на отримання страхової суми, що була призначена її матері ОСОБА_3 незважаючи на те, що є в наявності нерозглянуті матеріали на виплату страхової суми на підставі заяви ОСОБА_3, внаслідок не розгляду яких порушено право ОСОБА_1, як дочки ОСОБА_7, яка проживала з померлою матір*ю однією сім*єю.

Таким чином суд приходить до висновку про неправомірність бездіяльності МВС України щодо не виплати одноразової грошової допомоги (страхової суми) )за інвалідністю ОСОБА_3 її дочці ОСОБА_1

Враховуючи, що бездіяльність МВС України щодо виплати одноразової грошової допомоги визнається неправомірною, суд також вважає за необхідне задовольнити вимогу ОСОБА_1 про стягнення на її користь одноразової грошової допомоги у зв*язку з отриманням ОСОБА_3 інвалідності 2-ї групи, внаслідок захворювання отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ України за період з 31.12.1990 року до 12.01.2007 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»:

-індексація грошових коштів населення - встановлений законами та іншими нормативно- правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожання споживчих товарів і послуг.

-індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

-поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових коштів населення.

Згідно ст. 2 Індексації підлягають доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Підтримання купівельної спроможності встановлених законодавством України соціальних виплат, що мають цільовий і разовий характер (одноразова допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо) здійснюється шляхом підвищення державних соціальних гарантій та інших виплат, виходячи з яких визначаються розміри соціальних виплат, які є об*єктами індексації

Згідно ст. 4 даного закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Таким чином з урахуванням індексу інфляції за період з 16.12.2007 року до 16.07.2010 року, суд вважає за можливе застосувати до заборгованості по страховій сумі, що встановлена ОСОБА_3 - 24883 грн. 20 коп. середній індекс інфляції за 2007, 2008, 2009, 2010 роки, що становить 1,13 і тому загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки року з урахуванням індексу інфляції за період з 16.12.2007 до 16.07.2010 року становить 28334, 9 грн.

Таким чином в задоволенні решти позовних вимог що суми стягнення позивачці слід відмовити.

Також слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 03 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 23 Закону України «Про міліцію» із змінами і доповненнями, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. ст. З, 9, 11, 17, 19, 128, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги за інвалідністю ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв*язку з отриманням інвалідності 2-ї групи, внаслідок захворювання отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ України за період з 31.12.1990 року до 12.01.2007 року - неправомірною.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв*язку з отриманням ОСОБА_3 інвалідності 2-ї групи, внаслідок захворювання отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ України за період з 31.12.1990 року до 12.01.2007 року з урахуванням індексу інфляції за період з 16.12.2007 до 16.07.2010 року в сумі 28334 грн. 50 коп., судові витрати 03 грн. 40 коп., а всього стягнути 28337 грн. 90 коп.

В решті позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

Судді: