Справа № 826/5504/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2018 року № 826/5504/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши в спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби геології та надр України

до Державного підприємства «Макіїввугілля»

про анулювання спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі – позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Макіїввугілля» (далі – відповідач) в якому просила:

- припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3095 від. 11.08.2003, наданого Державному підприємству «Макіїввугілля».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем порушено вимоги законодавства в частині неподання до Державного науково-виробничого підприємства “Державного інформаційного геологічного фонду України” щорічних звітів відповідно до форми державної статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2018 відкрито спрощене позовне провадження, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Згідно частини п’ятої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Міністерством екології та природних ресурсів України видано Державному підприємству «Макіїввугілля» спеціальний дозвіл на користування надрами від 11.08.2003 №3095.

Відповідно до особливих (додаткових) умов вказаної ліцензії надрокористувач, зокрема, зобов’язаний в установленому порядку подавати до ДНВП “Геоінформ України” щорічні звіти відповідно до форм державної звітності.

Листом від 26.04.2016 №02/302-1493 Державне науково-виробниче підприємство “Державний інформаційний геологічний фонд України” (ДНВП “Геоінформ України”) повідомило Державну службу геології та надр України, що інформація від надрокористувачів Донецької та Луганської областей щодо руху запасів не надходила.

Державна служба геології та надр України наказом №257 від 16.08.2016 встановила терміни для усунення вказаних порушень законодавства.

Наказом №1 від 10.01.2017 Державна служба геології та надр України встановила відповідачу терміни для усунення порушень законодавства до 01.03.2017.

В подальшому, Листом ДНВП «Геоінформ України» №03/303-0696 від 17.02.2017 надано перелік надрокористувачів, які відзвітувалися щодо руху запасів за формою ф.5-гр., 6-гр., 7-гр., за 2015 рік до ДНВП «Геоінформ України». В даному переліку інформація щодо надання звіту ДП «Макіїввугілля» відсутня.

Державна служба геології та надр України наказом №179 від 19.04.2017 зупинила відповідачу дію спеціального дозволу на користування надрами та встановила 30 календарних днів для усунення порушень.

Листом ДНВП «Геоінформ України» від 20.07.2017 повідомило, що ДП «Макіїввугілля» не подало статистичну звітність за 2016 рік за встановленою формою.

За таких обставин позивач дійшов висновку про порушення відповідачем, як надрокористувачем, умов спеціального дозволу, що є обов’язковими ним до виконання в установленому законом порядку, та, керуючись положеннями статтею 26 Кодексу України про надра звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою КМУ від 30.05.2011 р. №615 (далі - Порядок №615).

Згідно із статтею 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов'язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов'язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано та визначено Порядком №615.

Так, згідно до угоди надрокористувач зобов'язаний у встановленому законом порядку подавати щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.

На час спірних правовідносин механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання було визначено Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 (далі - Порядок №1294).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за: своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

На підставі виявленого порушення Державною службою геології та надр України винесено наказ від 19.04.2017 №179 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, яким встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра з боку відповідача - 30 календарних днів з моменту опублікування оголошення в офіційному виданні "Урядовий кур'єр".

По спливу встановленого часу, як йдеться у позові, жодної відповіді від відповідача на адресу позивача не надходило. А тому, керуючись статтею 24 Кодексу України про надра, пунктом 23 Порядку №615, позивачем зупинено дію дозволу відповідача на користування надрами.

В той же час 15.12.2017 позивачем подано оголошення до офіційного вісника "Урядовий кур'єр" з проханням надати до Держгеонадр України відповідачем у 15-денний строк з моменту опублікування оголошення власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку із порушенням вимог спеціального дозволу. Однак будь-яких пояснень з цього приводу на адресу позивача з боку відповідача не надійшло.

Пункт 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра встановлює, що право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Згідно з частиною другою статті 26 Кодексу право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 241 – 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державної служби геології та надр України задовольнити.

2. Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 11.08.2003 №3095, наданого Державному підприємству «Макіїввугілля».

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко