Справа № 420/6529/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6529/18
УХВАЛА

17 грудня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання неправомірними дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 та скасування постанови про арешт грошових коштів ВП №44241228 від 04.09.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання протиправними дій та скасування постанови слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено главою 2 розділу І КАС України.

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 5 жовтня 2006 року між Позивачем, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія/ номер НОМЕР_2, РНОКПП: НОМЕР_1 і ПАТ "Укрсоцбанк", було укладено кредитний договор №2006/13-2.06/823 відповідно до якого банк надав кредит в сумі 193000 доларів США. Позивач зобов'язався повернути кредит до 04.10.2013 р. щомісячними платежами відповідно до графіка та сплачувати 12,25% річних за користування грошовими коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2006/13-2.06/823 між ПАТ "Укрсоцбанк" з однієї сторони, Громадянином України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській Області 14 листопада 1997 р., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер-НОМЕР_4 та Позивачем, з другої сторони, був укладений договір поруки № 07-15/962, за яким ОСОБА_3 прийняв на себе повну і солідарну відповідальність за невиконання Позивачем зазначених вище умов кредитного договору.

5 жовтня 2006 року було укладено договір іпотеки з майновим поручителем за зобов'язанням Позивача, Громадянкою України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_5, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 18 листопада 1997 р., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер-НОМЕР_6, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в іпотеку належні їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0157 га для індивідуального дачного будівництва, а також дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 151,3 кв.м.

Оскільки своїх зобов'язань за кредитним договором Позивач не виконав, у лютому 2011 р. ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про стягнення в солідарному порядку на користь ПАТ "Укрсоцбанк" борг за кредитним договором у сумі 219229,27 доларів США, який суд задовольнив. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2006/13-2.06/834 від 5 жовтня 2006 р. у розмірі 219229,97 доларів США звернуто стягнення на предмети іпотеки.

04.09.2018 р. головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Юрієм Валерійовичем була видана постанова про арешт коштів боржника, реєстраційний номер виконавчого провадження: 44241228, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах.

Виходячи з наведеного, позивачем оскаржується дії та рішення виконавця щодо накладення арешту на кошти Позивача, що містяться на рахунках в банківських установах, який накладений в межах виконавчого провадження, відкритого за наслідками розгляду цивільної справи.

В свою чергу можливість оскарження такої бездіяльності та постанов державного виконавця передбачена статтею 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року ).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.2, 4, 6, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання протиправними дій та скасування постанови - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.А. Радчук