Справа № 160/8252/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року Справа № 160/8252/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд. у складі головуючого судді - Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -
05.11.2018 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 року №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой») щодо застосування кратності пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 року по 10.07.1992 року в районі Крайньої Півночі та у здійсненні перерахунку пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 року по 23.04.1983 року та з 21.07.1983 року по 27.07.1987 року на підставі довідок про підтвердження дійсності того, що позивач працював у спірний період інженером відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ», про заробітну плату для обчислення пенсії;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 р. №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой»), застосувати кратність пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі та здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 р.по 23.04.1983 р. та з 21.07.1983 року по 27.07.1987 року на підставі довідок Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ».
В обґрунтування позовної заяви вказано, що пенсійним органом неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії за наданими позивачем документами.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8252/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 р. адміністративний позов прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження без виклику сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/8252/18 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
21.11.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області заперечує проти адміністративного позову, оскільки позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з огляду на недостатність підтвердження пільгового стажу.
27.11.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду на вимогу суду надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_2
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком з 24.03.2015 р. (пенсійне посвідчення НОМЕР_1 серії НОМЕР_2).
У відповідності до Довідки №1508 від 03.11.2014 р. ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа.
07.02.2018 р. до управління надійшла заява на перерахунок пенсії згідно довідки від 22.01.2018 р. №АЧ/55/05-235/КИ. В перерахунку пенсії було відмовлено у зв'язку з тим, що для застосування кратності пільгового стажу роботи з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі, згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» необхідно надати трудовий договір за вищезазначений період.
В перерахунку по заробітній платі за період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. згідно заяви від 20.08.2018 р. відмовлено, так як підприємство, що надало довідку, знаходиться на непідконтрольній території, а тому немає можливості здійснити зустрічну перевірку достовірності довідки, про що було повідомлено ОСОБА_1 телефоном спеціалістом відділу.
Отже, підставами відмови позивачу в перерахунку пенсій стали:
відсутність трудового договору щодо періоду роботи в країні Крайньої Півночі з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р.;
відсутність можливості звірки даних у довідці, виданої підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території щодо періоду з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р.
Інші обставин для відмови у перерахунку пенсії відповідачем не зазначені.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (надалі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка Україною підписана, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угоди.
Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 19 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу про обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.
Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Згідно з пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10 лютого 1960 року працівникам, що переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надається додатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при численні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.
Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26 вересня 1967 року № 1908-VII передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 530/п-28 від 16 грудня 1967 року період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.
Таким чином, документами, які підтверджують роботу особи на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях та які надають право на обчислення стажу роботи на пільгових умовах є трудовий договір, трудова книжка або довідка.
При цьому, для здійснення обчислення стажу на пільгових умовах є достатнім наявність одного із вказаних документів.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
Постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п.2.1 вказаного до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;
За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Разом з тим, щодо періоду роботи після 01 січня 1991 року слід зазначити, що 15.01.1993 року набула чинності Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.
Цією Угодою було чітко регламентовано умови набуття права на пенсію особами, які працювали на в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та надано право дострокового виходу на пенсію.
Статтею 6 вказаної Угоди для визначення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, позивач у період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. працювала в управлінні житлово-комунального господарства в Уренгойському виробничому об'єднанні по добичі газу «Уренгойгаздобича» м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу.
Аналогічні відомості містяться у Наказі №369-к від 02.11.1987 р., довідках ПАТ «Газпром» ТОВ «Газпром добича Уренгой» (ООО «Газпром добыча Уренгой») від 21.05.2018 р. №Ф-19-101/п, від 10.01.2018 р. №АЧ/55/05-101, від 22.01.2018 р. б/н.
Відповідно до довідки ТОВ «Газпром добича Уренгой» (ООО «Газпром добыча Уренгой») від 10.01.2018 р. №АЧ/55/05-101 позивач дійсно працювала в управління житлово-комунального господарства ордену трудового червоного знамені Уренгойського виробничого об'єднання по добичі газу ім. С.А. Оруджева «Уренгойгаздобича» всесоюзного промислового об'єднання по добичі газу в Тюменській області Міністерства газової промисловості СРСР, яке знаходилося в м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу району Крайньої Півночі (Перелік, затверджений Постановою ЗМ СРСР від 10.11.1967 р. №1029 з додатками та доповненнями), на посаді старшого майстра згідно наказу від 02.11.1987 р. №369-к у період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. (наказ про звільнення №215-к від 06.07.1992 р.). Також містяться дані щодо перейменування та підстав перейменування підприємства згідно хронології.
Довідка ПАТ «Газпром» ТОВ «Газпром добича Уренгой» (ООО «Газпром добыча Уренгой») від 21.05.2018 р. №Ф-19-101/п, містить дані щодо заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи на підприємстві з 1987 по 1992 рр. за кожен рік.
Суд зазначає, що відомості про роботу позивача в період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в управлінні житлово-комунального господарства в Уренгойському виробничому об'єднанні по добичі газу «Уренгойгаздобича» є розбірливими, чіткими та зрозумілими, такими, що не викликають будь-яких сумнівів. Перелічені документи були надані позивачем до пенсійного органу при первинному оформленні пенсії та при зверненні щодо перерахунку пенсійних виплат.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що факт перебування у трудових відносинах з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці, даними у Наказі №369-к від 02.11.1987 р., довідках ПАТ «Газпром» ТОВ «Газпром добича Уренгой» (ООО «Газпром добыча Уренгой») від 21.05.2018 р. №Ф-19-101/п, від 10.01.2018 р. №АЧ/55/05-101, від 22.01.2018 р. б/н, що, на переконання суду, є достатньою доказовою базою для підтвердження факту роботи позивача в районах Крайньої Півночі у заявлений період - з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р.
Щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. з причин знаходження підприємства, яке видало довіку на непідконтрольній території, суд зазначає наступне.
Як зазначалося раніше, позивач звернулась до управління пенсійного фонду із заявою на перерахунок пенсії.
На підтвердження роботи у період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. на посаді інженера відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ» позивачем надана довідка №552/с від 02.08.2018 р., довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №584/з, №585/з від 08.08.2018 р.
Згідно довідки №552/с від 02.08.2018 р. позивач працювала на посаді інженера відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ» (наказ №1383/к від 09.09.1982 р.), звільнена з 23.04.1983 р. за власним бажанням на підставі розпорядження №134/к від 18.04.1983 р., за наказом №1051/к від 18.07.1983 р. призначена на посаду інженера відділу капітального будівництва, згідно розпорядження №321 від 24.07.1987 р. звільнена за власним бажанням. Довідка видана на підставі архівної особової справи №3309, том №2571; №3707, том №2586.
Також, дана довідка містить інформацію, що Донецьке виробниче об'єднання «ТОЧМАШ» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «ТОЧМАШ» (наказ №100 від 15.03.1994 р.).
Відповідні записи про роботу містяться у трудовій книжці позивача.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.
На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Донецьк.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 67 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 67).
Згідно з п. 1 Порядку № 67 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 20 Порядку № 67).
Суд звертає увагу, що для підтвердження стажу надаються уточнюючі дані виключно у разі якщо такий стаж неможливо встановити із записів у трудовій книжці.
На підтвердження роботи у період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. на посаді інженера відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ» позивачем надана довідка №552/с від 02.08.2018 р., довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №584/з, №585/з від 08.08.2018 р.
Відповідні записи про роботу містяться у трудовій книжці позивача.
Таким чином, стаж роботи позивача у період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. на посаді інженера відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ» підтверджено записами у трудовій книжці, довідкою №552/с від 02.08.2018 р., довідками про заробітну плату для обчислення пенсії №584/з, №585/з від 08.08.2018 р.
Суд звертає увагу, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».
За приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Враховуючи встановлення судом підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 в районі Крайньої Півночі у період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. та на Донецькому виробничому об'єднанні «ТОЧМАШ» у період з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. на підставі наданих позивачем документів, відмову відповідача у проведенні перерахунку з підстав ним наведених, суд знаходить неправомірною, а відтак позовна вимога 1 підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 р. №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой»), застосувати кратність пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі та здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 р. по 23.04.1983 р. та з 21.07.1983 року по 27.07.1987 року на підставі довідок Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ», суд зазначає таке.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З урахуванням тієї обставини, що оскаржувана відмова відповідача в розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 р. №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой»), застосувати кратність пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі та здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 р. по 23.04.1983 р. та з 21.07.1983 р. по 27.07.1987 р. на підставі довідок Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ».
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що матиме наслідком дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,
За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача - суб'єкта владних повноважень на користь держави.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 246-247, 249, 255, 287, 297 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити;
Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 року №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой») щодо застосування кратності пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі та у здійсненні перерахунку пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 р. по 23.04.1983 р. та з 21.07.1983 р. по 27.07.1987 р. на підставі довідок про підтвердження дійсності того, що позивач працював у спірний період інженером відділу капітального будівництва Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ», про заробітну плату для обчислення пенсії;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату від 22.01.2018 р. №АЧ/55/05-235/КИ, видану ТОВ «Газпром добича Уренгой» (назва в оригіналі ООО «Газпром добыча Уренгой»), застосувати кратність пільгового стажу роботи за період з 02.11.1987 р. по 10.07.1992 р. в районі Крайньої Півночі та здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі з 15.09.1982 р. по 23.04.1983 р. та з 21.07.1983 року по 27.07.1987 року на підставі довідок Донецького виробничого об'єднання «ТОЧМАШ»;
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 06.12.18

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун