Справа № 805/1485/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року справа №805/1485/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

представника відповідача Груєнка С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року (головуючий у суді 1-ї інстанції Шинкарьова І.В.) у справі №805/1485/18-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО СВИНЕЦЬ" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 05 січня 2018 року № 578019/39463271 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19 грудня 2017 року № 42 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО СВИНЕЦЬ"; зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 19 грудня 2017 року № 42, подану ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО СВИНЕЦЬ".

В обґрунтування позову зазначив, що реєстрацію вказаної накладної було зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Надані первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства повністю підтверджують реальність господарської операції, за результатом якої складено податкову накладну, яку надіслано для реєстрації.

Однак, відповідач протиправно відмовив в її реєстрації, без обґрунтування підстав такої відмови.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року позов задоволено.

Скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 578019/39463271 від 05.01.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 42 від 19 грудня 2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО СВИНЕЦЬ» податкову накладну № 42 від 19 грудня 2017 р. датою 14 липня 2017 року.

Стягнуто на користь позивача судові витрати по справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції при задоволенні позову, не врахував, що позивачем не надано достатніх документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, а саме: розрахункових документів, банківських виписок на підтвердження отримання передплати, яка передбачена умовами договору. Також не надав додаткової угоди, яка б визначала інший порядок отримання товару за договором. Позивачем також не надано документів, які підтверджують транспортування, навантаження-розвантаження продукції.

Оскільки позивачем надані не всі документи, визначені у переліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та передбачені умовами договору, тому відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач, зареєстрований в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 85102, Донецька обл., місто Костянтинівка, ВУЛИЦЯ Б.ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 1 (а.с.86-87)

19 грудня 2017 року товариством як продавцем складено податкову накладну №42 щодо господарської операції з ТОВ «Свинець» на суму 2002959,77 грн. (а.с.28)

Зазначену податкову накладну позивачем подано до податкового органу для проведення реєстрації. 22 грудня 2017 року податкову накладну від 19 грудня 2017 року № 42 прийнято Державною фіскальною службою України, проте її реєстрацію зупинено (а.с.30)

В квитанції № 1 зазначено підстави для зупинення реєстрації податкової накладної: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 7801.

Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. (а.с. 30-33).

ТОВ «СП «Свинець» надано до податкового органу наступні документи: пояснення, договір з ТОВ «Свинець», видаткова накладна ТОВ «Свинець», карта-рахунок 36 ТОВ «Свинець», оборотно-сальдова відомість 36 ТОВ «Свинець», оборотно-сальдова відомість 26 ТОВ «Свинець», рахунок-фактура ТОВ «Свинець», виписка ТОВ «Свинець», виписка з реєстру платників ПДВ позивача, відомості з ЄДРПОУ позивача, штатний розклад працівників позивача, акт обстеження позивача(а.с.34-91)

05 січня 2018 року комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 578019/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної № 42 від 19 грудня 2018 року (а.с.16).

Підставою відмови зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, а саме - в рішенні не зазначено, що стало підставою для його прийняття - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства або недостатність поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також, податковим органом не вказано, які саме документи платника податків складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

На підставі п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як визначено п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абз. 1-3,5 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Таким чином, складення в установлені терміни податкової накладної, її реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком продавця - ТОВ «СП «Свинець».

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної), реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пункт 74.3 статті 74 ПК України передбачає, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики ().

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчить Квитанції, відповідачем сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії), за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 7801. (а.с.30).

Відповідно до пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Зміст Квитанції свідчить, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем надано первинні документи на підтвердження господарської діяльності разом з поясненнями.

Проте рішенням Комісії ДФС України від 05.01.2018 року № 539239/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної №42 від 19.12.2017 року з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому, заперечуючи проти задоволення позову та в апеляційній скарзі, податковий орган зазначає, що умовами договору передбачено отримання передплати за поставлений товар. Між тим, позивача не надав розрахункових документів, які б підтверджували таку передплату. Не надано позивачем і документів, які підтверджують транспортування, навантаження-розвантаження продукції.

Як свідчать матеріали справи, 20.08.2015 року між ТОВ «СП «Свинець» (продавець) та ПАТ «Свинець» (покупець) укладено Договір №5/03-15 про постачання товару в асортименті та в строк згідно розрахунку.(а.с.53)

Пунктом 2.2 зазначеного договору передбачено, що строк поставки товару за цим договором становить 3 робочі дні з моменту надходження передплати за товар, якщо інше не передбачено додатковими угодами.

Як свідчить додаткова угода до договору №5/03-15 від 20.08.2015 року від 21.08.2015 року із зазначеного договору виключено п.2.2.(а.с.170)

Також в підтвердження реальності здійснення господарської операції за договором позивачем надано:

оборотно-сальдову відомість за рахунком 36 за грудень 2017 року (а.с.55);

картку рахунку 36 за 19.12.2017 року - 31.01.2018 року (а.с.56);

рахунок на оплату №380 від 19.12.2017 року (а.с.57);

видаткову накладну №918 від 19.12.2017 року (а.с.58);

оборотно-сальдову відомість за рахунком 26 за 19 грудня 2017 року (а.с.61);

штатний розклад інженерно-технічних працівників (а.с.62-63)

штатний розклад працівників (а.с.64-65)

акт обстеження місцевими державними адміністраціями спеціалізованих металургійних переробних підприємств від 18.06.2015 року (а.с.88-91)

карту рахунку 3611 за 01.12.2017-16.05.2018 року, яка підтверджує обороти на початок та сальдо на кінець в розмірі 2002959,77 грн, за яким податно для реєстрації податкову накладну №42 від 19.12.2017 року (а.с.171-172)

виписки з рахунків в банку, які підтверджують отримання сплати за проданий позивачем товар (а.с.173-182)

На думку суду, позивачем надано документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції по продажу товару, який позивач виробляє безпосередньо.

Суд звертає увагу, що дія по зупиненню реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН, відмова в її реєстрації не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Крім цього суд зазначає наступне.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 року, (далі - Постанова № 190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення від 05.01.2018 року Комісії ДФС України №539239/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної №42 від 19.12.2017 року не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд вважає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Таким чином, рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на наведене, суд не приймає доводи апелянта, що позивачем не надано достатніх документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, оскільки, як зазначалося вище, рішення не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття.

Виходячи з протиправності спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність зобов'язати відповідача зареєструвати в ЄРПН податкову накладну позивача.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі №805/1485/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі №805/1485/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 18 грудня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова