Справа № 620/3316/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3316/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Перемога» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – «Nibulon S.A.», Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз» про визнання дій протиправними,

У С Т А Н О В И В:

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Перемога» (далі – ПОСП «Перемога») звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – Департамент ДВС МЮУ) про визнання протиправними дій службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ, старшого державного виконавця Сіренко Сергія Володимировича, щодо вимоги до ПОСП «Перемога» надати інформацію.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що запитування державним виконавцем від посадових осіб ПОСП «Перемога» інформації та документів про дебіторську заборгованість Приватного акціонерного товариства «Компанія Райз», її розмір та причини виникнення не передбачено законом, а такі дії державного виконавця є протиправними, оскільки вчинені у спосіб, який прямо не визначений Законом.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та надано відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову - 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

31.10.2018 відповідачем, у межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що відповідач обґрунтовано надіслав ПОСП «Перемога» запит державного виконавця від 03.09.2018 № 55583162/20.1-4/23 щодо надання відомостей про належне боржнику (ПАТ «Компанія «Райз») майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати боржнику та довідку про стан заборгованості позивача перед боржником, письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів. Направляючи вказаний запит, відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, оскільки зміст і підстави складання запиту відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а форма - Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у зв’язку з чим, отримавши вказаний запит державного виконавця, позивач був зобов'язаний надати інформацію про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно чи кошти, які він повинен передати боржнику, однак цього обов'язку не виконав. Також відповідач звернув увагу суду на той факт, що ПОСП «Перемога» не вказано, яке конкретно його право, інтерес та/чи свободи у сфері публічно-правових відносин, які охороняються законом, були порушені оспорюваними діями Департаменту ДВС МЮУ, а тому підстави для визнання оспорюваних процесуальних дій протиправними відсутні.

ПОСП «Перемога» 08.11.2018 подано до суду відповідь на відзив, в якій останнім вказано обставини, зазначені у позові, а також звернуто увагу суду на порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту.

Ухвалою суду від 19.11.2018 без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, задоволено клопотання юридичної особи «Nibulon S.A.» і клопотання представника відповідача та до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - «Nibulon S.A.» та Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз».

07.12.2018 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - «Nibulon S.A.» подано до суду пояснення, в яких остання просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що оскаржуваний позивачем запит про надання інформації від 03.09.2018 № 55583162/20.1-4/23 направлявся ПОСП «Перемога» з метою захисту інтересів стягувача у виконавчому провадженні ВП № 55583162 - «Nibulon S.A.» та встановлення майнового стану боржника у вказаному виконавчому провадженні - ПАТ «Компанія «Райз». Враховуючи, що відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими.

У судове засідання 13.12.2018 учасники справи не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представники відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – «Nibulon S.A.» і Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз» причини неявки суду не повідомили.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ перебуває виконавче провадження № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017, боржником в якому є ПАТ «Компанія «Райз», а стягувачем - «Nibulon S.A.» (а.с. 51,52).

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ на адресу, зокрема, ПОСП «Перемога» 03.09.2018 направлено запит державного виконавця № 55583162/20.1-4/23, в якому останній вимагав протягом трьох робочих днів з моменту отримання цього запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ відомості про належне ПАТ «Компанія «Райз» майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати ПАТ «Компанія «Райз» та довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів (а.с.75-85).

Вважаючи дії державного виконавця щодо направлення вимоги до ПОСП «Перемога» надати інформацію протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону № 1404-VІІІ учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина 1 статті 15 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3, 14, 15 та 20 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з частиною 5 статті 18 Закону № 1404-VІІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону № 1404-VІІІ розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У свою чергу, окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі – Інструкція № 512/5).

У відповідності до пункту 6 розділу I Інструкції № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 11-12 розділу І Інструкції № 512/5 запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов'язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

З аналізу вищевикладеного суд дійшов висновку, що запит державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказаний запит, діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статті 18 Закону № 1404-VІІІ.

Частиною першою статті 53 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець може звернутись до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на запит отримати у таких осіб відповідні відомості про майно боржника.

Як вбачається з відзиву на позов, листом від 20.07.2018 № 8680/9/28-10-41-08-06 (а.с.66) Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надав Департаменту ДВС МЮУ витяг з Єдиного реєстру податкових накладних стосовно податкових накладних, виданих і отриманих боржником - ПАТ «Компанія «Райз» впродовж 2014-2018 років, на підставі якого відповідачем встановлено, що в період з 2014 року по 2018 рік ПАТ «Компанія «Райз» реалізувало ПОСП «Перемога» товарів (робіт, послуг) на загальну суму 56026968,30 грн.

03.09.2018 державним виконавцем отримано від представника стягувача у виконавчому провадженні - «Nibulon S.A.» клопотання про витребування відомостей про належне боржнику майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів від зазначених у клопотанні суб’єктів господарювання, зокрема, ПОСП «Перемога» (а.с.67-74).

Отже відповідач отримав інформацію, яка свідчила про можливе виникнення і існування у позивача дебіторської заборгованості перед боржником, але не отримав документального підтвердження такої інформації, що викликало потребу у направленні запиту державного виконавця.

При цьому, суд зазначає, що не зважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець має право відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII звернутись до нього з вимогою щодо надання інформації, яка необхідна йому для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Оскільки предметом вимоги відповідача було витребування інформації щодо наявності у ПОСП «Перемога» майна чи коштів, які належать ПАТ «Компанія «Райз» та довідки про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз», яке є боржником у виконавчому провадженні № 55583162, суд дійшов висновку, що державний виконавець мав право надіслати позивачу вимогу від 03.09.2018 та витребувати у ПОСП «Перемога» відповідні відомості згідно з вимогами Закону № 1404-VIII.

Водночас чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які може бути витребувана відповідна інформація.

Суд відхиляє посилання позивача на той факт, що відповідач не мав права витребовувати від нього інформацію щодо дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз», оскільки, як вже зазначалось, пункт 3 частини третьої статті 18 Закону надає державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень та відповідач вимагав надати інформацію, яка виключає втручання у господарську діяльність позивача.

Також суд відхиляє і посилання позивача щодо порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту, зважаючи на наступне.

Згідно зі статтею 6 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VІІІ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I Інструкції № 512/5 передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону № 1404-VІІІ вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Відтак, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За таких обставин та зважаючи на той факт, що сума заборгованості ПАТ «Компанія «Райз» перед «Nibulon S.A.», згідно з виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 (а.с.51), становить 17 536 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06.12.2017 становить 476 354 918,40 грн., суд дійшов висновку про дотримання відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту позивачу.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідач, як суб’єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій щодо надіслання вимоги до ПОСП «Перемога» надати інформацію.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні адміністративного позову ПОСП «Перемога» слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Перемога» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – «Nibulon S.A.», Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз» про визнання дій протиправними - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 18.12.2018.

Позивач: Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Перемога», адреса для листування: вул. В. Ющенка, 61, м. Батурин, Чернігівська область, 16512, адреса місцезнаходження: вул. Центральна, 160-Б, с. Шабалинів, Коропський район, Чернігівська область, 16242, код ЄДРПОУ - 30812727.

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ – 00015622.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

«Nibulon S.A.», вул. Фалеєвська, 9-б, м. Миколаїв, 54030.

Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз», вул. Катерини Білокур, 5/17, м. Київ, 01014, код ЄДРПОУ – 13980201.

Суддя В.В. Падій