Справа № 200/10030/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 грудня 2018 р. Справа №200/10030/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В.,

при секретарі судового засідання Заїченко Я.В.,

за участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1,

Представник позивача ОСОБА_2,

Представник відповідача Голуб П.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про встановлення факту нещасного випадку, визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла поштою позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про встановлення факту нещасного випадку пов'язаний з виробництвом, визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд встановити факт нещасного випадку, який стався 04 січня 2016 року із ОСОБА_1 та визнати цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Визнати бездіяльність ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРАЦІ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ, яка складається з не вирішення питання щодо видачі припису Н-9, протиправною,

Зобов'язати відповідача ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРАЦІ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ (УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРАЦІ) , вулиця Прокоф'єва будинок 82 місто Покровськ, Донецька область, індекс 85302 вирішити питання щодо видачі припису Н-9.

11 грудня 2018 року розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі від 20 листопада 2018 року, встановив наступне.

Позивач під час виконання трудових обов'язків, 04 січня 2016 року із позивачем стався нещасний випадок на виробництві. Внаслідок чого було травмовано 4 палець правої кісті, в подальшому його було ампутовано на рівні н/третини основної фаланги.

16.05.2018 року представник позивача звертався до ГУ Держпраці у Донецькій області та просив перевірити факти та видати відповідний припис за формою Н-9 щодо визнання вищезазначеного нещасного випадку пов'язаного із виробництвом.

ГУ Держпраці листом від 21 травня 2018 року повідомило про неможливість видання припису Н-9 у зв'язку із перебування роботодавця не непідконтрольній території та теперішній час не знаходиться на обліку в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області.

Позивач не погоджується з листом відповідача, вважає таку бездіяльність протиправною, вважає, що права та інтереси товариства підлягають судовому захисту шляхом визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом та скасування актів форми Н-1 та Н-5.

Вирішуючи питання про юрисдикцію цього спору, суд керується такими нормами права:

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також, згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною другою цієї статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з заявленими позовними вимогами позивач просить суд визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, - тобто встановити юридичний факт. Тому суд вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а таку заяву належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Стосовно вимог відповідача про закриття провадження в частині визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - суд відмовляє, зазначаючи наступне.

Суб'єктами публічно-правового спору є особи, між якими виникли розбіжності з приводу реалізації їх прав та обов'язків у публічно-правових відносинах.

Об'єктом публічно-правового спору є права, свободи та інтереси, реалізації або задоволенню яких перешкоджає суб'єкт владних повноважень.

Предметом публічно-правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, а також дії чи бездіяльність суб'єктів публічно-правових відносин, які не є суб'єктами владних повноважень, але є суб'єктами публічно-правового спору.

Специфіка публічно-правового спору визначається у його суб'єктному складі, підставах виникнення, межах повноважень адміністративного суду.

Обов'язковим учасником у справі є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень. Спираючись на норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід зазначити, що такий суб'єкт визначено як суб'єкт владних повноважень. В Інформаційному листі Верховного Суду України від 26 грудня 2005 р. вказано, що необхідною і єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є виконання ним владних управлінських функцій, що мають здійснюватися цим суб'єктом саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Об'єктом спору який виник між позивач та відповідачем є рішення відмова Управління Держпраці від 21 травня 2018 року №09/16-08/К-208 про видачу припису Н-9, що у свою чергу впливає права та інтереси позивача, тобто має публічно правовий характер оскільки суб'єкт владних повноважень (Управління Держпраці) виконав владні управлінські функцій, у яких виник спір.

Відповідно до ч. 1 п. 1ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 238 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі від 20 листопада 2018 року - частково задовольнити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області в частини позовних вимог встановлення факту нещасного випадку, який стався 01 січня 2016 року із ОСОБА_1 та визнати цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Роз'яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою в порядку адміністративного судочинства не допускається.

Суд роз'яснює позивачу, що дана справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Повний текст ухвала виготовлено та підписано 17 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шинкарьова І.В.