Справа № 1540/4110/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача - Черевиченка Д.О.;

третя особа - не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АР Крим та м. Севастополі, про скасування наказу від 16.07.2018 року № 427-К, скасування рішення від 08.08.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АР Крим та м. Севастополі, в якій просила: скасувати наказ Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 16.07.2018 року № 427-К; скасувати рішення конкурсної комісії Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 08.08.2018 року щодо визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

13.04.2018 року ОСОБА_1 як заступник директора Департаменту - начальник управління медичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації отримала для ознайомлення попередження про можливе наступне вивільнення від 27.02.2018 року.

В повідомленні зазначено про зміни в організації праці Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, скорочення посади заступника директора Департаменту - начальника управління медичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

Позивач вказує, що на неї постійно здійснювався тиск з боку директора Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації ОСОБА_4, який фактично змусив її підписати попередження про можливе наступне вивільнення, що підтверджується відео фіксацією.

В попередженні позивачка зазначила, що прийняла його для ознайомлення відповідно до чинного в Україні законодавства.

На ім'я Голови Одеської облдержадміністрації була надіслана заява, що відповідно до ст.42 КЗпП переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці надається працівнику з більш високою кваліфікацією, працівнику з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Позивач зазначає, що посада заступника директора Департаменту - начальника управління координації реформ їй не була запропонована.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну службу» порушення наданих Законом прав або виникнення перешкод у реалізації прав державного службовця, потребують перевірки викладених фактів керівником державної служби.

Позивач вказує, що наведена заява так і не була розглянута, відповідь вона не отримала.

Наказом Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації від 16.07.2018 року № 427-К «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців територіальних органів» оголошено конкурс на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» - Начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації та затверджено Умови проведення даного конкурсу.

Саме ця посада була запропонована позивачці в попередженні про можливе наступне вивільнення. Дізнавшись про проведення конкурсу на державну службу, 17.07.2018 року позивачка звернулася до Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АР Крим та м. Севастополі про порушення її права на державну службу та вимогою припинити незаконний конкурс, відповідь на заяву не отримала.

30.07.2018 року на адресу Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації було надіслано адвокатський запит щодо надання засвідчених копій документів, які стосуються вказаного конкурсу, але відповідь надана не була, документи не представлені.

На думку позивачки, Департамент охорони здоров'я фактично відмовляється в наданні документів, що свідчать про порушення її прав. На офіційному веб-ресурсі Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації відсутні повідомлення про проведення конкурсу, про умови проведення конкурсу, про документи для участі у конкурсі та відомості про осіб які подали документи для участі у конкурсі (http://mednet.odessa.gov.ua/ua/). Наведене є порушенням вимог п.10 «Порядку проведення конкурсу на заняття посад державної служби» затвердженого Постановою КМ України № 246 від 25.03.2016 року.

Відповідно до Умов проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації, затверджених Наказом Департаменту Охорони здоров'я № 427-К, конкурс було призначено на 06 серпня 2018 року о 15.00.

06.08.2018 року з'ясувалось, що представники громадських організацій звернулись з заявою щодо спостерігання за проведенням конкурсу, але протоколом конкурсної комісії їм було відмовлено у прийнятті участі. Голова комісії та члени комісії не допустили також представників ЗМІ.

Позивач зазначає, що конкурс проводився на посаду, запропоновану їй згідно попередження про можливе наступне вивільнення, яка на дату проведення конкурсу не є звільненою, скороченою чи інше з посади державного службовця, а знаходилась на лікарняному.

В зв'язку з вищевикладеним, позивач вважає, що Департаментом охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації та конкурсною комісією було порушено її права, не було дотримано вимог законодавства щодо призначення конкурсу та порушено процедури й умови проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби, а саме призначено конкурс на посаду запропоновану Головою Одеської обласної державної адміністрації позивачу, що призвело до порушення права на державну службу та інтересів в частині бути призначеною на посаду, порушило принцип довіри суспільства та прозорості проведення конкурсу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АР Крим та м. Севастополі, про скасування наказу від 16.07.2018 року № 427-К, скасування рішення від 08.08.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що у зв'язку із скороченням посад у Департаменті, зазначеним повідомленням позивачу було запропоновано вакантну посаду - начальника управління медичної допомоги Департаменту. Позивач не погодилась з призначенням на запропоновану посаду, про що свідчить запис позивача у попередженні від 05.06.2018 року та заява від 05.06.2018 року. З метою забезпечення виконання функцій Департаменту, виконання покладених на Департамент завдань та організації відповідного напрямку роботи Департаменту, відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 246, наказом Департаменту від 16.07.2018 року № 427-К оголошено конкурс та затверджені умови проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - начальника управління медичної допомоги Департаменту. Видання наказу Департаменту від 16.07.2018 № 427-К «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад в Департаменті охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації не порушує і не могло порушувати прав позивача, оскільки позивач відмовилась від запропонованої посади. Оголошення та інформація про проведення конкурсу розмішена 16.07.2018 року та міститься на веб-сайті Департаменту, крім того зазначена інформація розміщена на веб-сайті Одеської обласної державної адміністрації. Позивач не приймав участі у конкурсі на зайняття вакантної посади, у зв'язку з цим його права також не могли бути порушені відповідачем. До оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державного службовця та після оголошення конкурсу звернень від громадських організацій про залучення до складу Конкурсної комісії до Департаменту не надходило. Комітет з відбору представників громадських об'єднань Департаментом не створювався. Участь громадських організацій у якості спостерігачів Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби не передбачено. Також, зазначений Порядок не містить обов'язкових вимог здійснення аудіо або відео фіксації проведення конкурсу на зайняття вакантної посади категорії «Б».

В зв'язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що будь-яких порушень стосовно позивача по справі не було допущено, а позовні вимоги є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що посада заступника директора Департаменту - начальника управління координації реформ їй не була запропонована. Дізнавшись про те, що посада заступника директора Департаменту - начальника управління координації реформ вже зайнята, 06.07.2018 року позивачка звернулася із заявою про відкликання заяви про розгляд питання узгодження на переведення її на посаду начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації. Факт отримання заяви підтверджується повідомленням про вручення кур'єрської служби, відповідь на заяву позивачка не отримала. Вимоги до професійної компетентності є однією із умов конкурсу, то затвердження ситуаційних завдань без дотримання цієї вимоги є порушенням умов конкурсу. Таким чином, вбачається порушення умов проведення конкурсу в частині спеціальних вимог до кандидатів, оскільки не встановлено їх професійну компетентність, що є одним з основних, визначальних завдань проведення конкурсу, наведені кваліфікаційні вимоги також передбачені посадовою інструкцією.

В запереченнях відповідач вказує, що видання наказу Департаменту від 16.07.2018 року № 427-К про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад в Департаменті охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації не порушує і не могло порушувати прав позивача, оскільки позивач відмовилась від запропонованої посади. Відповідно до пункту 7 Порядку визначення спеціальних вимог до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій «Б» і «В», затвердженого наказом НАДС від 06 квітня 2016 року № 76, служба управління персоналом державного органу під час розроблення спеціальних вимог керується: Законом України «Про державну службу»; спеціальними законами; положенням про державний орган; положеннями про структурні підрозділи державного органу; посадовими інструкціями (за наявності); цим Порядком. Зазначений Порядок не зобов'язую службу управління персоналом державного органу встановлювати додаткові спеціальні вимоги щодо освіти або досвіду роботи у конкретній сфері.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про державну службу» у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Так, отримавши 13.04.2018 року для ознайомлення попередження про можливе наступне вивільнення від 27.02.2018 року, позивачка зробила в ньому зауваження «отримано для ознайомлення відповідно діючого законодавства».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в заяві про відпустку позивачки керівником Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації ОСОБА_4 було зазначено «не заперечую після підписання попередження», чим фактично було змушено ОСОБА_1 його підписати.

В попередженні ОСОБА_1 також вказала про незгоду з переведенням її на посаду начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, а також просила переглянути пропозицію щодо зайняття її посади заступника директора Департаменту - начальника управління координації реформ Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

Також, ОСОБА_1 звернулася до Голови Одеської облдержадміністрації із заявою про переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

З 21 березня 2017 року відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 16.03.2018 року № 212/к-2017 ОСОБА_1 займає посаду заступника директора Департаменту - начальник управління медичної діяльності Департаменту. З 25 січня 2018 року по 4 березня 2018 року та з 16 квітня 2018 року по 14 червня 2018 року ОСОБА_1 перебувала у відпустці. З 15.06.2018 року ОСОБА_1 перебуває на лікарняному.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 23.11.2017 року № 1089/А-2017 були внесені зміни до структури Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації та штатного розпису Департаменту.

Штатний розпис Департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації затверджено 13.02.2018 року. Наказом Департаменту від 13.02.2018 року № 61-К введено в дію структуру та штатний розпис Департаменту. Зазначеними актами не передбачено посади заступника директора Департаменту - начальника управління медичної діяльності Департаменту.

Відповідно до ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Під час розгляду справи суд встановив, що дізнавшись про те, що посада заступника директора Департаменту - начальника управління координації реформ вже зайнята, 06.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до голови Одеської обласної державної адміністрації із заявою, в якій просила вважати відкликаною заяву про небажання переведення на посаду начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.22 Закону України «Про державну службу» з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок проведення конкурсу), що затверджується Кабінетом Міністрів України. Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади. Особливості проведення конкурсу державних службовців на посади в органах судової влади визначаються законом. Порядок проведення конкурсу визначає: 1) умови проведення конкурсу; 2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу; 3) склад, порядок формування та повноваження конкурсної комісії; 4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі; 5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби; 6) методи оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.22 Закону України «Про державну службу» у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу. Під час передачі або делегування повноважень і функцій від державного органу до органу місцевого самоврядування переведення державного службовця на посаду служби в органах місцевого самоврядування здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу в разі відповідності його професійної компетентності кваліфікаційним вимогам до відповідної посади та за умови вступу на службу вперше за результатами конкурсу.

Таким чином, після подання позивачем заяви від 06.07.2018 року про відкликання заяви та розгляд питання узгодження на переведення її на посаду Начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, відповідач повинен був вирішити питання на підставі ч.5 ст.22 Закону України «Про державну службу» про переведення ОСОБА_1 на посаду Начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації без проведення конкурсу.

Разом з цим, не зважаючи на те, що позивач знаходилась на лікарняному, не є звільненою з державної служби, Наказом Департаменту охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації від 16.07.2018 року № 427-К було оголошено конкурс на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» - Начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації та затверджено Умови проведення даного конкурсу, тобто саме та посада, яка була запропонована позивачці в попередженні про можливе наступне вивільнення.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, в даному випадку видаючи наказ від 16.07.2018 року № 427-К відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому наказ від 16.07.2018 року № 427-К належить до скасування.

Згідно з п.10 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246, оголошення про проведення конкурсу на зайняття посад оприлюднюється за категоріями «Б» і «В» - на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС, офіційному веб-сайті НАДС та офіційному веб-сайті державного органу, в якому проводиться конкурс. З метою широкого поширення інформації про посаду така інформація може бути додатково оприлюднена на інших веб-сайтах або в засобах масової інформації.

Відповідно до п.15 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246, конкурсна комісія утворюється у складі не менше п'яти осіб. До складу конкурсної комісії можуть входити представники служби управління персоналом, юридичної служби, окремих структурних підрозділів та інші працівники державного органу, в якому проводиться конкурс. У разі неможливості утворення або функціонування конкурсної комісії в державному органі, штатна чисельність якого становить менше 15 осіб, конкурс може проводити конкурсна комісія, утворена керівником державної служби державного органу вищого рівня. До складу конкурсної комісії можуть залучатися представники громадських об'єднань, що діють відповідно до Закону України «Про громадські об'єднання», в установленому НАДС порядку.

Згідно з п.67 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246, кандидат як учасник конкурсу має право оскаржити рішення конкурсної комісії відповідно до статті 28 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до положень ст.28 Закону України «Про державну службу» рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується присутніми на засіданні членами комісії, не пізніше ніж протягом трьох календарних днів після його проведення і зберігається в державному органі, в якому проводився конкурс, протягом п'яти років. Інформація про переможця конкурсу оприлюднюється на офіційних веб-сайтах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, та державного органу, в якому проводився конкурс, не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу засідання конкурсної комісії відповідно до Порядку проведення конкурсу. Витяг із протоколу засідання конкурсної комісії є складовою особової справи державного службовця, якого призначено на посаду державної служби за результатами конкурсу. Служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилає кожному кандидату письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п'яти календарних днів з дня їх оприлюднення. Учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В» - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

Згідно з п.68 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246, рішення Комісії або конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу та другого за результатами конкурсу кандидата скасовується у разі встановлення факту порушення умов або порядку проведення конкурсу, яке могло вплинути на його результати. У разі незгоди переможця конкурсу з рішенням про встановлення випробування під час призначення на посаду, а також відмови особи, призначеної на посаду вперше, від складення Присяги державного службовця застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата.

Відповідно до п.7 Порядку визначення спеціальних вимог до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій «Б» і «В», затвердженого наказом НАДС від 06 квітня 2016 № 76, служба управління персоналом державного органу під час розроблення спеціальних вимог керується: Законом України «Про державну службу»; спеціальними законами; положенням про державний орган; положеннями про структурні підрозділи державного органу; посадовими інструкціями (за наявності); цим Порядком.

Посадова інструкція начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації затверджена відповідно до вимог Порядку визначення спеціальних вимог до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій «Б» і «В», затвердженого наказом НАДС від 06 квітня 2016 № 76.

Суд погоджується з позивачем, що одним із ключових елементі є вимога до професійної компетентності кандидата, що передбачено ч.4 ст.23 З Закону України «Про державну службу», однак в умовах проведення конкурсу на зайняття вакантної посади начальника управління медичної допомоги відсутня вимога обов'язкової медичної освіти, що є недопустимою для управління безпосередньо керуючого медичною допомогою.

Згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров'я, затверджений Наказом МОЗ України від 29.03.2002 року № 117, «Кваліфікаційні характеристики», «Керівники», п.1.1 «Начальник Головного управління, управління (самостійного відділу, служби) охорони здоров'я місцевої державної адміністрації», кваліфікаційні вимоги: повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки «Медицина», післядипломна спеціалізація за фахом «Організація і управління охороною здоров'я». Вища кваліфікаційна категорія за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація управління охороною здоров'я», Стаж роботи за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація і управління охороною здоров'я» для начальника головного управління, управління - не менше 10 років; для начальника самостійного відділу, служби зазначений стаж - відповідно не менше 8 та 6 років. Стажування в органах управління вищого рівня; п.1.2 «Заступник начальника Головного управління, управління (самостійного відділу, служби) охорони здоров'я місцевої державної адміністрації», кваліфікаційні вимоги: повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки «Медицина», післядипломна спеціалізація за фахом «Організація і управління охороною здоров'я». Вища кваліфікаційна категорія за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація управління охороною здоров'я». Стаж роботи за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація і управління охороною здоров'я» для заступника начальника головного управління, управління - не менше 8 років; для заступника начальника самостійного відділу, служби зазначений стаж - відповідно не менше 7 та 5 років. Стажування в органах управління вищого рівня.

Відповідно до п.1.1 Посадової інструкції Начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської ОДА, затвердженої Директором Департаменту охорони здоров'я Одеської ОДА, на посаду начальника управління медичної допомоги Департаменту призначається лікар, який має стаж роботи не менше 5 років, кваліфікаційну категорію, досвід роботи по організації та управлінню охороною здоров'я.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що у переможця конкурсу, призначеного на підставі наказу від 16.07.2018 року № 427-К, відсутня медична освіта.

Суд погоджується з позивачем, що оскільки вимоги до професійної компетентності є однією із умов конкурсу, то затвердження ситуаційних завдань без дотримання цієї вимоги, є порушенням умов конкурсу.

Оскільки, видаючи наказ від 16.07.2018 року № 427-К, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, також допустив порушення умов проведення конкурсу в частині спеціальних вимог до кандидатів так, як не встановив їх професійну компетентність, що є одним з основних визначальних завдань проведення конкурсу, тому рішення конкурсної комісії від 08.08.2018 року щодо визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації належить до скасування як таке, що прийняте з порушенням встановленого законодавством порядку.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та належать до задоволення.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65000, РНОКПП НОМЕР_1) до Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код 41145448), третя особа: Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АР Крим та м. Севастополі (просп. Шевченка, 4, м. Одеса, 65032, ідентифікаційний код 40100469), про скасування наказу від 16.07.2018 року № 427-К, скасування рішення від 08.08.2018 року - задовольнити.

2. Скасувати наказ Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 16.07.2018 року № 427-К.

3. Скасувати рішення конкурсної комісії Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 08.08.2018 року щодо визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - начальника управління медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код 41145448) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65000, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409,60 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя М.М. Кравченко