Справа № 807/727/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2018 року м. Ужгород№ 807/727/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Копосович Е.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,представник ОСОБА_12;

відповідача: Управління Держпраці у Закарпатській області - представник Фалес Р.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, яким просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 від 03 липня 2018р.

1. Позиції сторін

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 13.06.2018р. головним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_8. за участю головних державних інспекторів ОСОБА_9., ОСОБА_10 ОСОБА_11 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1. за адресою здійснення господарської діяльності АДРЕСА_1.

За результатами інспектування складений АКТ №ЗК248/216/АВ від 14.06.2018р. У вказаний акт було внесено завідомо неправдиві відомості про те, що громадянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допущені до виконання робіт буз укладення трудового договору .

На підставі Акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ЗК248/216/АВ від 14.06.2018р., головним державним інспектором ОСОБА_8. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК248/216/АВ/П/ПТ від 22 червня 2018р. про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП., а саме «фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)». Перший заступник начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василь Іванович виніс постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 від 03 липня 2018 р.

Позивач зазначає, що оскаржуваною постановою ФОП ОСОБА_1. повторно, після притягнення за ст.41 КУпАП, притягнуто до юридичної відповідальності одного виду ( за ст.265 КЗпП України) за одне і те саме правопорушення. Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом, як він вважає, свого порушеного права та просить суд скасувати оскаржувану постанову в судовому порядку, оскільки законодавства про працю останній не порушував.

22 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача про заперечення щодо позову, де зокрема, зазначає що Управління Держпраці у Закарпатській області позов не визнає та вважає, що доводи та обґрунтування, які наведені позивачем не можуть бути прийняті судом як належні. Так, постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, тобто за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування з фотофіксацією за місцем здійснення діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходилася і виконувала роботу з викладки товару громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянка ОСОБА_5, яка відмовилася надавати свої персональні дані та пояснення, яким не було відомо по яким договорам вони працюють. Звертає увагу суду, що ФОП ОСОБА_1. уклав цивільно-правові угоди та трудові договори з гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 саме під час проведення інспекційного відвідування, а не раніше, з метою уникнення відповідальності за допуск працівників до роботи без укладення трудових договорів, оскільки ці працівники під час інспекційного відвідування 13.06.2018 року працювали у нього без укладення жодних договорів. Таким чином, обґрунтованим є висновок Управління Держпраці у Закарпатській області про те, що між гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1. існували трудові відносини без укладення трудового договору. Окрім того, вказує, що оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена відповідачем не в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, а на підставі норм Кодексу Законів про працю України. Тобто, в даному випадку до позивача застосовано два різні види юридичної відповідальності, що не суперечить Конституції України. Підсумовуючи вищевикладене, зазначає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає.

09 листопада 2018 року в судовому засіданні представником позивача було подано відповідь на відзив, відповідно до якого не погоджується з доводами відповідача з підстав наведених у адміністративному позові.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача щодо задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав наведених вище.

Заслухавши представників сторін, встановивши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, в тому числі показів свідків, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу сторін та мотиви суду, з яких суд дійшов до висновків у справі, констатує наступне.

2. Обставини, встановлені судом.

На підставі наказу від 07.06.2018 року №96 про проведення інспекційного відвідування в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 на підставі заяви гр. ОСОБА_6, жителя АДРЕСА_2, головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_8 було проведено інспекційне відвідування ( а.с.68-69).

14 червня 2018 року за наслідками інспекційного відвідування позивача посадовими особами складено акт №ЗК248/216/АВ ( а.с.80-84).

Так, відповідно до Акта інспекційного відвідування , встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює свою діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою, АДРЕСА_1 на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 21.03.2014 року. Під час проведення інспекційного відвідування з фотофіксацією за місцем здійснення діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходилася і виконувала роботу з викладки товару громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає: АДРЕСА_3. Від надання письмового пояснення ОСОБА_3 відмовилася, про що свідчить підтвердження головних спеціалістів - головних інспекторів Ужгородської міської ради ОСОБА_11 і ОСОБА_10 від 13.06.2018 року. Громадянка ОСОБА_3 в усній розмові повідомила, що у фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 вона стажується 6 (шість) днів з 9.00 до 19.00 години і жодного договору з нею не укладалося.

Окрім того, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходилася і виконувала роботу з викладки товару ще одна громадянка ОСОБА_5, яка відмовилася надавати свої персональні дані та пояснення. Так, під час інспекційного відвідування, головним державним інспектором ОСОБА_8 за участі головного державного інспектора ОСОБА_9. у присутності головних державних інспекторів праці - головних спеціалістів Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було відібране усне пояснення від гр. ОСОБА_3 Громадянка гр. ОСОБА_5. відмовилась назвати себе та надати пояснення.

Разом з тим, 14.06.2018 року представником за довіреністю ОСОБА_7 були представлені договори про надання послуг, які укладені 13.06.2018 року з громадянками ОСОБА_3 та ОСОБА_5( а.с.110-112)

Також, були надані накази про прийом на роботу громадянок ОСОБА_3 та ОСОБА_5. від 13.06.2018 року, трудові договори від 14.06.2018 року , акти виконаних робіт та повідомлення фіскальної служби від 13.06.2018 року.( а.с.114-119,29,-31, 37).

Під час інспекційного відвідування згідно акту інспектування встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» 13.06.2018 року з 13.00 до 17.00 години громадянкам ОСОБА_3 та ОСОБА_5. не було відомо по яким договорам вони працюють, Дані договори укладений під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1, і надані головному державному інспектору 14.06.2018 року.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона працює у ОСОБА_1 з середини червня, оскільки раніше працювала в магазині "Нова лінія". У ОСОБА_1 вона працює з 13 червня 2018 року , приходить на роботу на 09-00 годину і приблизно до 16-00 години, розкладає, впорядковує товар, підписала договір, однак не памятає якого змісту. Письмові пояснення під час перевірки не надавала.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що прийшла працювати в магазин 13.06.2018 року, робила роботу по залу, під час перевірки письмові пояснення не хотіла надавати.Оформила її на роботу ОСОБА_7 - старший продавець, записавши в трудову книгу та оформивши договір.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що вони працюють державниим інспекторами в Управлінні Держпраці і на підставі Наказу на проведення інспекційного відвідування, заяви ОСОБА_6 та направлення на перевірку здійснили інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення його підприємницької діяльності в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" в м. Ужгороді, куди прийшли ,і спочатку , щоб зрозуміти , хто там працює, попросили показати їм одяг, після чого представились ,і у жінок, які там працювали запитали чи укладені у них трудові договори з власником . Однак тільки працівниця ОСОБА_3 усно повідомила , що вона стажується шість днів, і ніяким чином вона ще не оформлена, письмові пояснення сама відмовилася надавати. Інша працівниця відмовилася надавати будь-які пояснення.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судому засіданні і зазначили, що вони працюють інспекторами Ужгородської міської ради та для отримання досвіду проведення інспекційних відвідувань разом з інспекторами Управління Держпраці ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прийшли на інспекційне відвідування у магазин вживаного одягу ФОП ОСОБА_1, де працювали без оформлення трудових договорів дві жінки. Всі інспектори представилися і просили надати пояснення , однак працівниці відмовилися і ніяких документів 13.062018 року не надавали.

Листом Управління Держпраці у Закарпатській області від 22.06.2018 року №07-02/2138 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1. був повідомлений про час та дату розгляду справи. Даний лист був переданий телефонограмою 22.06.2018р.( а.с.71).

У ході судового розгляду було встановлено, що на розгляд справи з'явилася представник ФОП ОСОБА_1. за довіреністю ОСОБА_7, та адвокат ОСОБА_12, які повністю заперечили факт використання найманої праці ФОП ОСОБА_1. без оформлення трудових договорів.

Судом встановлено, що 22 червня 2018 року повноваженою особою відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК248/216/АВ/П/ПТ за вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про працю, а саме порушення вимог ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України, фактично допущено до роботи фізичних осіб - найманих працівників, без укладання з ними трудового договору.( а.с.13- 15).

Так, посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області за результатами інспекційного відвідування складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 14.06.2018 року за №ЗК 248/216/АВ, та на адресу позивача внесено Припис про усунення виявлених порушень від 14.06.2018 року №ЗК248/216/АВ/П.( а.с.20-21).

Постановою від 03.07.2018 за № ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 позивача притягнуто до фінансової відповідальності за те, що, він як суб'єкт підприємницької діяльності, порушив законодавства про працю, а саме допустив до виконання робіт гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5 без укладання з кожним з них трудового договору, чим порушено ч. 3 ст. 24 Кодексу Законів про працю України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.(а.с.35-36).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2018 року № 308/7187/18, яка набрала законної сили 24.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 3 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.( а.с.163-165).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує, що повноваження із нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 та іншими нормативно-правовими актами.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі -загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно Положення про Управління Держпраці, затверджене наказом Держпраці від 22.06.2017 №75 у новій редакції.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 №340 (далі - Положення) Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань:

« 5) здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

49) накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці»;

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення Управління Держпраці для виконання покладених на нього завдань має право:

« 5) проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами -підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок № 295) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підп.1, 3 п.11 Порядку контролю інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку контролю інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Відповідно до пункту 6 Порядку контролю під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Відповідно до п.19 Порядку за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 29 Порядку контролю заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон № 877) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону № 877 зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків передбачена відповідальність фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю у вигляді штрафу - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, (станом на 03.07.2018 року розмір мінімальної заробітної плати складає 3723,00 грн., відтак 3723,00 х 30 х 2 = 223 380).

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 із змінами (далі - Порядок накладення штрафів).

Відповідно до частини 3 статті 265 КЗпП «штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України».

Відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів, штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем, а отже визначеною Порядком уповноваженою посадовою особою.

Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена на підставі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 14.06.2018 року за №ЗК 248/216/АВ, виданого за результатами інспекційного відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що відповідає пункту 2 Порядку.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку накладення штрафів про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Підсумовуючи вищенаведене, Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає. Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб'єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення зафіксовані в акті перевірки.

Щодо порушень встановлених під час інспекційного відвідування, суд виходить з такого.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України визначено, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства . Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Тобто ключовою умовою, що зумовлює укладання договору про надання послуг є те, що надавана послуга споживається в процесі її надання. Чинне законодавство не містить визначення споживання послуги.

Разом з тим, згідно з Державним класифікатором продукції і послуг затвердженим наказом Держстандарту України від 30.12.1997 року №822, послуга - це наслідок безпосередньої взаємодії між постачальником і споживачем та внутрішньої діяльності постачальника для задоволення потреб споживача. Таким чином, з урахуванням вимог ГКУ договір про надання послуг може укладатись для задоволення потреб суб'єкта господарювання, не пов'язаних із діяльністю, спрямованою на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Крім того, ст.54 ГКУ передбачено, що на суб'єктів господарювання, які здійснюють некомерційну господарську діяльність поширюються загальні вимоги щодо регулювання господарської діяльності з урахуванням особливостей її здійснення різними суб'єктами господарювання, які визначаються ГКУ та іншими законодавчими актами. У зв'язку з цим, договір про надання послуг може укладатись для задоволення потреб суб'єкта господарювання, який здійснює некомерційну господарську діяльність, для задоволення його потреб не пов'язаних зі своєю діяльністю спрямованою на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Таким чином, у разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб'єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватись на умовах трудового договору.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ФОП ОСОБА_1. (а.с.10- 11) є:

- Коди КВЕД 45.32, 45.4, 47 (крім 47.73, 47.74, 47.26, 47.3) - Роздрібна торгівля, крім торгівлі транспортними засобами, мотоциклами, фармацевтичними, медичними, ортопедичними, підакцизними товарами, предметами мистецтва антикваріату.

Відповідно до Випуску № 65 «Торгівля та громадське харчування», Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 20 серпня 1999 р. №918):

« 18. ПРОДАВЕЦЬ НЕПРОДОВОЛЬЧИХ ТОВАРІВ 3-й розряд.

Завдання та обов'язки. Обслуговує покупців, показує товари, демонструє їх в дії, консультує щодо конструктивних особливостей окремих видів товарів, їх призначення, властивостей, якості, правил догляду за ними, цін, стану моди поточного сезону. Здійснює відмірювання, зважування, підрахування вартості покупки, зчитує сканером штрихкодові позначки товару, відбиває вартість покупки на електронному контрольно-касовому апараті (ЕККА) (або перевіряє реквізити поданого чека), видає покупку. Готує товар до продажу, розпаковує, розглядає зовнішній вигляд виробу, комплектує, перевіряє експлуатаційні властивості, підпрасовує. Готує робоче місце: перевіряє наявність та справність торгово-технологічного обладнання, інвентарю та інструментів, готує до роботи ЕККА або контрольно-касову книгу, отримує і готує пакувальний матеріал. Розміщує та викладає товари за групами, видами, сортами з урахуванням товарного сусідства, частоти попиту та зручності роботи. Заповнює та прикріплює ярлики ціни. Оформляє прилавкові вітрини. Підраховує гроші (чеки) та здає їх в установленому порядку. Звіряє суму реалізації з показаннями касового лічильника. Прибирає нереалізовані товари і тару. Готує товари до інвентаризації.»

Згідно наданих Позивачем Договорів про надання послуг від 13.06.2018 року за №1 та №2 з гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_5., а саме: замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання за плату надати індивідуально визначену послугу з упорядкування товару в магазині.

А згідно трудових договорів від 14.06.2018 року з гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5., зазначено що до функціональних обов'язків цих громадян на посаді касира торговельного залу також входить: розрахунок покупців, передпродажна підготовка, сортування та вивішування товару в торговий зал, пакування товару, консультація покупців стосовно ціни на товар, підтримка чистоти та порядку в торговому залі, контроль за збереженням товару і торгово-матеріальних цінностей, дотримання внутрішнього розпорядку та відповідних вимог щодо роботи магазину.

Згадані договори є безстроковими, укладеними на не визначений строк. Але згідно відомості про нарахування заробітної плати за червень 2018 року, громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_5., як працівникам, з якими укладено трудові договори, заробітна плата не нарахована та не виплачена.

Отже, цивільно-правові угоди з гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5 передбачають виконання функцій, властивих саме найманому працівнику згідно класифікатора професій, а саме «продавець непродовольчих товарів», і спрямовані не на досягнення кінцевого результату, а на процес виконання функцій. В обох договорах немає конкретно визначеного результату роботи, обсягу, терміну. Немає цього і в доданих до позовної заяви актах виконання робіт (надання послуг).

Згідно підпункту 6 пункту 11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 26 квітня 2017 р. N 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Із зроблених фотографій головними державними інспекторами під час інспекційного відвідування, чітко видно, що згадані неоформлені працівники працюють у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за прилавком, сортують товар, надають консультації відвідувачам, розраховують покупців, тобто виконують функції властиві касиру торговельного залу за трудовим договором. (а.с.127-134)

Вказане свідчить про факт виконання гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5. за Договором про надання послуг функціональних обов'язків касира торговельного залу за Трудовим договором та не може регулюватися цивільно-правовими відносинами.

Отже, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5. згідно договорів про надання послуг виконували на користь суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_1. роботу, яка збігається з видом його економічної діяльності, і такі роботи ці громадяни повинні були виконувати тільки та підставі трудового договору, тобто гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5. були допущені до роботи ФОП ОСОБА_1. без укладення з ними трудових договорів.

Щодо вказаних цивільно-правових угод, звертаємо увагу Суду на постанову Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №820/1432/17, в якій вказується які ознаки договору носять трудовий характер.

Суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Щодо посилання Позивача, що відповідач порушує вимоги ст. 61 Конституції України, за якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки оскаржуваною постановою ФОП ОСОБА_1. повторно, після притягнення за ст. 41 КУпАП, притягнуто до юридичної відповідальності одного виду (за ст. 265 КЗпП України) за одне і те саме правопорушення. Таке твердження спростовується наступним.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена відповідачем не в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, а на підставі норм Кодексу Законів про працю України. Тобто, в даному випадку до позивача застосовано два різні види юридичної відповідальності, що не суперечить Конституції України.

Постановою від 03.07.2018 за № ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 позивача притягнуто до фінансової відповідальності за те, що, він як суб'єкт підприємницької діяльності, порушив законодавства про працю, а саме допустив до виконання робіт гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5. без укладання з кожним з них трудового договору, чим порушено ч. 3 ст. 24 Кодексу Законів про працю України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків передбачена відповідальність фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю у вигляді штрафу - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, (станом на 03.07.2018 року розмір мінімальної заробітної плати складає 3723,00 грн., відтак 3723,00 х 30 х 2 = 223 380).

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 із змінами (далі - Порядок накладення штрафів).

Відповідно до частини 3 статті 265 КЗпП «штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України».

Відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів, штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники. Оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем, а отже визначеною Порядком уповноваженою посадовою особою.

Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена на підставі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 14.06.2018 року за №ЗК 248/216/АВ, виданого за результатами інспекційного відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що відповідає пункту 2 Порядку.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку накладення штрафів про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи,що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Суд зауважує, що до позивача застосована фінансова санкція за ст. 265 ч.2 Кодексу законів про працю саме за фактичний допуск до роботи без оформлення трудових договорів .

Суд також констатує, що договір будь-якого виду укладається між двома сторонами , і примірник договору залишається у кожної із сторін, однак жодна працівниця , яка була допитана в судовому засіданні, не надала 13.06.2018 року під бузпосередньої в магазині перевірки примірника договору: ні цивільно-правового , ні трудового.

З аналізу вищезазначеного випливає, що ФОП ОСОБА_1. уклав цивільно-правові угоди та трудові договори з гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5. саме під час проведення інспекційного відвідування, а не раніше, з метою уникнення відповідальності за допуск працівників до роботи без укладення трудових договорів, оскільки ці працівники під час інспекційного відвідування 13.06.2018 року працювали у нього без укладення жодних договорів.

Отже, оскільки на час інспекційного відвідування 13.06.2018 року гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5. були допущені до роботи без укладення трудових договорів, тому суд що висновок Управління Держпраці у Закарпатській області про те, що між гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1. існували трудові відносини без укладення трудового договору є обґрунтованим.

Підсумовуючи вищенаведене, Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.07.2018 року за №ЗК248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю.

Крім того, дії відповідача та оскаржуване рішення відповідають вимогам Конвенції Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі ( Конвенцію ратифіковано Законом N 1985-IV ( 1985-15 ) від 08.09.2004 ), якою в своїй діяльності керувався відповідач при проведенні інспекційного відвідування.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи даний спір, суд, керуючись ч. 2 статті 2 КАСУ, зобов'язаний перевірити рішення суб'єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно ч.1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд констатує, що хоча постановою Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2018 року № 308/7187/18, яка набрала законної сили 24.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 3 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, однак адміністративний суд при розгляді даного позову виходить з вимог вищевказаної статті 90 КАСУ, врахувавши предмет спору та обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні на підставі досліджених доказів в їх сукупності з врахуванням наступних положень КАСУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю в розумінні зазначеної норми Закону.

З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу № ЗК 248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлена правомірність дій відповідача щодо проведення інспекційного відвідування та правомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАСУ, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ЗК 248/216/АВ/П-ТД-ФС-109 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адмінсуд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б. Плеханова

Повний текст виготовлено та підписано 16 грудня 2018 року.