Справа № 821/887/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. м.ОдесаСправа № 821/887/18

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 вересня 2017 року №№ 004531405, 004541405, 004551405, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просив скасувати: -податкове-повідомлення-рішення № від 07.09.2017р. на суму 85 грн.; -податкове-повідомлення-рішення № від 07.09.2017р. на суму 990 грн.; -податкове-повідомлення-рішення № від 07.09.2017р. на суму 17000 грн., мотивуючи його тим, що перевірка проведена з порушеннями податкового законодавства, оскільки оформленого належним чином наказу на перевірку йому не було вручено, як і не повідомлено про підстави для проведення фактичної перевірки, передбачені п.п.80.2.1 ПК України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у позові відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що наказ від 27 липня 2017 року № 623 «Про проведення фактичних перевірок» не містить обов'язкових реквізитів, зазначених в чинному ПК України. Крім того, самі інспектори не могли пояснити підстави проведення перевірки, а лише посилалися на даний наказ та на загальні норми ПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2017 р. відповідачем, на підставі ст.ст.19-1, 20, пп 80.2.2, 80.2.3, 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України видано наказ № 623 «Про проведення фактичних перевірок» (надалі - Наказ №623), та направлення на перевірку від 11.08.2017 р. №№ 936, 937.

За результатами проведення фактичної перевірки позивача, відповідачем складено акт від 15.08.2017 р. №3321/22/РРО/НОМЕР_4 (далі - Акт перевірки №3321) та винесено податкові повідомлення-рішення від 07.09.2017 р. № на суму 85 грн., № на суму 990 грн. та № на суму 17 000 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами доведено правомірність проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 та складених податкових повідомлень-рішень.

П'ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Що стосується проведення перевірки, слід зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (п.80.2 ст.80).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.81.1).

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З аналізу наведених правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності визначених законом підстав та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, та службового посвідчення.

Як встановлено судом першої інстанції, 27.07.2017 р. відповідачем, на підставі ст.ст.19-1, 20, пп 80.2.2, 80.2.3, 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України видано наказ № 623 «Про проведення фактичних перевірок» (надалі - Наказ №623), та направлення на перевірку від 11.08.2017 р. №№ 936, 937.

Метою перевірки в зазначених документах вказано дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів на території Херсонської області.

Підставою для проведення фактичної перевірки послугувала інформація з ІС «Податковий блок» щодо несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів позивачем по РРО за 24.05.2016 р. в розмірі 198 грн., які фактично оприбутковані 25.05.2016 р. (реєстраційний номер ЖД 900001097, фіскальний номер ), що підтверджено витягом з ІС «Податковий блок».

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у відповідача були законні підстави для проведення фактичної перевірки.

Згідно пункту 80.4 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Тобто, перед початком перевірки, в ресторані «Генічеськ», що розташований за адресою: м. Генічеськ, вул.. Леніна, 4 та належить позивачу, працівниками відповідача проведено контрольну розрахункову операцію та придбано 50 гр. горілки «Немирів» за ціною 15,00 грн. та бутерброд за ціною 15,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 15.08.2017 р. № 5417. Проте, в чеку, замість придбаних товарів, було зазначено «туш в соусе 150 гр». Про проведення контрольної розрахункової операції та виявленого порушення складено акт від 15.08.2017 р. № 127/21/22 (далі- Акт №127).

Після проведення розрахункової операції працівниками відповідача особі, яка проводила розрахункові операції - ОСОБА_4, було пред'явлено Наказ № 623, направлення на фактичну перевірку №№ 936, 937 та службові посвідчення працівників ДФС. ОСОБА_4 відмовилась підписувати направлення на перевірку та отримання копії наказу, про що працівниками відповідача складено акт №128/21/22.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 15.08.2017 р. № 3321/22/РРО/НОМЕР_4 (далі - Акт перевірки №3321) та на його підставі - 07.09.2017 р. податкові повідомлення-рішення № на суму 85 грн., № на суму 990 грн. та № на суму 17000 грн.

Згідно ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, в тому числі: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (584-18)), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.17 Закону № 265 за порушення цих вимог до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансова санкція у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі Акту перевірки № 3321 за виявлене порушення ДФС складено податкове повідомлення-рішення № 004531405 із застосуванням до позивача фінансових санкцій на суму 85 грн. (5*17 грн.= 85 грн.).

За результатами перевірки виявлено факт несвоєчасного оприбуткування готівки.

«Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженим постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637 (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Згідно п.1.2 Положення оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.2.6 Положення вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Виходячи з того, що законодавством під "оприбуткуванням готівки" у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то нездійснення відповідних записів у книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися "оприбуткуванням готівки".

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому, не відображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону №265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом п.2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 р. № 199, зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту (Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО).

Відповідно до п.7 зазначених Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що, оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 00 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 годин цього дня.

З урахуванням викладеного, аналізуючи положення п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, суд приходить до висновку, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченню зміни, але не пізніше 24 годин цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності зазначених вимог законодавства, до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно абз.3 ст.1 Указу Президента України № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 13.03.2014 р. у справі №21-5а14, від 04.11.2015 р. у справі №21-3680а15.

Таким чином, для встановлення факту порушення позивачем п. 2.6 Положення № 637, необхідно встановити факт надходження до такого підприємства готівкових коштів за реалізовані товари, роботи (послуги) та співставити цей факт із даними його КОРО.

Відповідно до акту фактичної перевірки в ресторані «Генічеськ» розрахункові операції здійснюються РРО «Датекс-МР» заводський номер ЖД 900001097, фіскальний номер .

Як встановлено судом першої інстанції, згідно витягу з АІС "Податковий блок" встановлено, що позивач не своєчасно оприбуткував готівкові кошти по РРО реєстраційний номер №ЖД 900001097 фіскальний номер № , а саме - готівкові кошти за 24.05.2016 року в сумі 198,00 грн., які фактично оприбутковано 25.05.2016 року, що відображено в книзі обліку розрахункових операцій.

За виявлене порушення, на підставі Указу Президента України від 12.06.1995р. № 436/95 до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 990 грн. (5*198 грн. = 990 грн.) та 07.09.2017р. складено податкове повідомлення рішення № 004541405.

Згідно Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами протягом визначеного в ліцензії строку.

Згідно ст.15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них ліцензій.

Тобто, при проведенні контрольної розрахункової операції було реалізовано горілку «Немирів» 40% алк. 50 гр. Згідно бази даних ДФС ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивачем анульована в жовтня 2016 року. Тобто реалізація алкогольних напоїв здійснювалася без наявності права на таку реалізацію. За вказане порушення, згідно ст.17 Закону, передбачена відповідальність із застосуванням фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. (податкове повідомлення-рішення від 07.09.2017р. № 004551405).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року по справі № 821/887/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.