Справа № 826/11347/17
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року, суддя Аблов Є.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження № 526 від 10.03.2017 року,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження №526 від 10.03.20017 року в частині відмови у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг фінансового лізингу, у зв'язку з виявленням недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії (підпункт 1.2 пункту 1 розпорядження № 526 від 10 березня 2017 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного рішення, з огляду на те, що відповідачем в порушення вимог статті 13 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", позбавлено позивача права на вільне здійснення підприємницької діяльності та протиправно позбавлено останнього можливість отримати ліцензію до 10.06.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження № 526 від 10 березня 2017 року «Про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ» у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є безумовною підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 22.02.2017 року №220217/1 (вх. від 24.02.2017 №1053/ФК) і доданих до неї документів, відповідачем прийнято розпорядження № 526 від 10 березня 2017 року "Про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)".

Підставою для відмову у видачі ліцензії слугували висновки відповідача про невідповідність здобувача ліцензії ліцензійним умовам, встановленим для провадження виду господарські діяльності, зазначеного в заяві про отримання ліцензії, та виявлення недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії, а саме:

- примірний договір фінансового лізингу не містить підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону, надана клієнту, яке передбачене пунктом 91 частини першої статті 6 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", що є порушення вимог абзацу десятого пункту 24 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №913 року;

- у пункті 3.1 розділу 3 «Порядку здійснення внутрішнього контролю за наданням послуг фінансового лізингу клієнтам» Внутрішніх правил надання послуг з фінансового лізингу, затверджених наказом директора Товариства від 10.01.2017 № 10/01-1, міститься інформація щодо найменування Товариства (Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКЛ КАПІТАЛ»), яка не відповідає інформації, зазначеній в заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формувань (Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ»);

- у товариства на дату подання документів на отримання ліцензії наявні невиконані заходи впливу (незалежно від того, чи настав строк їх виконання), а саме: постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 18.04.2016 № 248/16/03/01-ЛК (термін виконання - 18.05.2016 року), що є порушенням вимог пункту 11 Ліцензійних умов.

Позивач вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що прийнято з порушенням вимог законодавства, звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року №2664-III (далі - Закон №2664), метою якого є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.15 року №222-VIII ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов'язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 6 Закону орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону.

Види господарської діяльності, на здійснення яких державний колегіальний орган видає ліцензії, встановлюються цим Законом.

Орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності: 1) отримує та розглядає заяву разом з документами, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду, відмови у видачі ліцензії чи про видачу ліцензії, оформлення, переоформлення та видачу інших документів, що стосуються сфери повноважень органу ліцензування.

Рішення органу ліцензування оформлюються організаційно-розпорядчими актами за підписом керівника органу або його заступника згідно з розподілом повноважень.

У відповідності до частини третьої статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії за результатом розгляду заяви про отримання ліцензії є:

1) встановлення невідповідності здобувача ліцензії ліцензійним умовам, встановленим для провадження виду господарської діяльності, зазначеного в заяві про отримання ліцензії;

2) виявлення недостовірних даних у підтверджуючих документах, поданих здобувачем ліцензії. Виявленням недостовірності даних у підтвердних документах, поданих суб'єктом господарювання до органу ліцензування, є встановлення на момент подання документів здобувачем ліцензії чи ліцензіатом наявності розбіжності між даними, наведеними у них, та фактичним станом цього суб'єкта господарювання. Не вважаються недостовірними дані, підстава наведення яких суб'єктом господарювання не могла бути для нього завідомо неналежною.

Як вбачається із матеріалів справи, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії позивачу, підставою чому слугувало виявлення недостовірних даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії, а саме - через неправильне зазначення літери у найменуванні позивача, яке містилося на сторінці 5 Внутрішніх правил надання послуг з фінансового лізингу, затверджених наказом позивача від 10.01.2017 року № 10/01-1.

Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджено, що у тексті Внутрішніх правил надання послуг з фінансового лізингу позивачем неодноразово вказується правильне найменування товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ», а помилка, допущена на сторінці 5 Внутрішніх правил, є технічною помилкою, допущеною при наборі тексту, яка не впливає ні на зміст, ні на сприйняття тексту Внутрішніх правил.

Матеріали справи свідчать, що позивачем подано подано всі документи, що подаються для одержання ліцензії у відповідності до вимог статті 11 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тому у відповідача не було підстав для відмови у видачі ліцензії на підставі пункту 1 частини другої статті 6, пункту 1 та 2 частини третьої статті 13 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Відповідно до части першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, як вірно зазаначено судом першої інстанції, з наданих товариством документів недостовірних даних не встановлено, а тому доводи відповідача є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Крім того, суд попередньої інстанції вірно встановив, що розпорядження №526 від 10.03.2017 року «Про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ» у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» є протиправним та підлягає скасуванню повністю, оскільки скасування спірного розпорядження лише в частині підпункт 1.2 пункту 1 не відновлять у повній мірі порушеного права позивача на отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження № 526 від 10 березня 2017 року «Про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ» у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» повністю.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мельничук В.П.

Повний текст виготовлено: 12 грудня 2018 року.