Справа № 809/340/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

м. Київ

справа №809/340/14

адміністративне провадження №К/9901/3484/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Анцупової Т.О., Мороз Л.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року (головуючий суддя Бобров Ю.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року (головуючий суддя Святецький В.В., судді: Гудим Л.Я., Шинкар Т.І.) у справі №809/340/14 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Калуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, про анулювання дозволу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації (далі - НКРЗІ) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила анулювати виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 дозвіл від 6 квітня 2010 року за №26-8868-113282 на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового УКХ радіотелефонного зв'язку сухопутної рухомої служби.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що за інформацією податкової інспекції, відповідач протягом шести місяців не сплачує збір за користування радіочастотним ресурсом, що за змістом ст.58 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» (далі - №1770-ІІІ) є підставою для анулювання дозволу в судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Судові рішення вмотивовані тим, що з системного аналізу норм Закону України «Про радіочастотний ресурс України» вбачається, що саме до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації відноситься анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу. Виключенням є тільки передбачений частиною 6 ст. 45 Закону №1770-ІІІ випадок анулювання дозволу за рішенням суду у разі відмови в погодженні Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення рішення про анулювання відповідного дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення. Таким чином, у всіх інших випадках НКРЗІ самостійно приймає рішення про анулювання дозволу. Суди дійшли висновку, що в порядку ч.3 ст. 58 Закону №1770-ІІІ до суду мають право звернутись відповідні державні органи з позовом про стягненням суми заборгованості зі сплати збору за користування радіочастотним ресурсом. Проте, вимог про стягнення такої заборгованості позивач не ставив, а тому суди відмовили в задоволенні позову про анулювання дозволу, оскільки дане питання відноситься до компетенції позивача та не потребує судового розгляду.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що у даному випадку НКРЗІ має повноваження самостійно анулювати дозвіл, оскільки норми статті 45 Закону №1770-ІІІ не передбачають повноважень НКРЗІ та Українського державного центру радіочастот (далі - УДЦР) приймати рішення про анулювання дозволів на експлуатацію у разі несплати користувачами радіочастотного ресурсу щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України протягом шести місяців. Скаржник зазначає, що НКРЗІ не наділена повноваженнями встановлювати порушення норм податкового законодавства та відповідно вимагати від суб'єктів господарювання погашення боргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Правову основу користування радіочастотним ресурсом України визначає Закон №1770-ІІІ, який визначає повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов'язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України.

Відповідно до статті 45 Закону №1770-ІІІ анулювання дозволу на експлуатацію здійснюється Українським державним центром радіочастот (далі - УДЦР) самостійно або за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Підставами для прийняття національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, рішення про анулювання дозволу на експлуатацію є:

1) анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України;

2) анулювання ліцензії на мовлення або відповідного подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України;

3) акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, або приписів та розпоряджень уповноважених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, посадових осіб;

4) акт про повторну відмову користувача радіочастотного ресурсу в допуску представників національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, для проведення перевірки, а також про вчинення інших перешкод, які не дозволяють здійснювати перевірку в повному обсязі;

5) акт про те, що користувач з власної вини не розпочав експлуатацію радіоелектронного засобу у визначені дозволом терміни;

6) невикористання радіоелектронного засобу більше одного року;

7) виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих користувачем радіочастотного ресурсу України для отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою.

УДЦР приймає рішення про анулювання дозволу на експлуатацію на підставі:

1) заяви користувача радіочастотного ресурсу України про анулювання дозволу;

2) скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання - користувача радіочастотного ресурсу України;

3) нотаріально засвідченої копії свідоцтва про смерть фізичної особи - користувача радіочастотного ресурсу України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, або УДЦР має прийняти рішення про анулювання дозволу на експлуатацію протягом 20 робочих днів від дати прийняття рішення про анулювання ліцензії, складення акта про порушення, надходження заяви, копії свідоцтва про смерть, довідки про скасування державної реєстрації, встановлення інших підстав для анулювання дозволу, передбачених цим Законом. Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, передається до УДЦР та вручається або надсилається рекомендованим листом користувачу радіочастотного ресурсу України із зазначенням підстав анулювання дозволу не пізніше трьох робочих днів від дати прийняття рішення.

У разі виникнення підстав для анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, звертається до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення за погодженням рішення про анулювання відповідного дозволу. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повинна прийняти відповідне рішення протягом місяця. У разі відмови в погодженні або недотримання зазначеного терміну дозвіл може бути анульований за рішенням суду.

Дозвіл на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення може бути анульовано за поданням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Рішення про анулювання дозволу на експлуатацію може бути оскаржено в судовому порядку.

Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, або УДЦР про анулювання дозволу на експлуатацію набирає чинності через десять днів від дня його прийняття. Якщо користувач радіочастотного ресурсу України протягом цього часу оскаржує дане рішення в судовому порядку, дія цього рішення призупиняється до завершення судового розгляду. УДЦР здійснює анулювання дозволу на експлуатацію за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, протягом п'яти робочих днів з дня надходження рішення.

Порядок анулювання дозволів на експлуатацію у смугах радіочастот спеціального користування встановлюється Генеральним штабом Збройних Сил України.

Отже, даною нормою права визначені повноваження УДЦР та національної комісії на самостійне анулювання виданих дозволів і підстави, за яких вказані органи є уповноваженими на таке анулювання. При цьому за жодною з передбачених законом підстав анулювання дозволу у звичайному порядку не передбачено необхідності звернення з цим питанням до суду. Лише у разі відмови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення в погодженні рішення про анулювання відповідного дозволу або недотримання визначеного законом терміну для його погодження, дозвіл може бути анульований за рішенням суду.

Крім того, вказана норма права за структурою Закону передбачена Розділом VI Користування радіочастотним ресурсом України, тобто розділом щодо загальних правил користування радіочастотним ресурсом України. Натомість, Розділ VII Закону №1770-ІІІ встановлює Особливості регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України загальними користувачами.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону №1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України залежно від напрямів його використання поділяються на спеціальні і загальні.

З огляду на встановлені судами обставини справи та доводи касаційної скарги, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є загальним користувачем радіочастотним ресурсом, у зв'язку з чим у даній справі підлягають застосуванню норми, визначені також і VII Розділом Закону №1770-ІІІ, які визначають додаткові підстави та умови регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України.

Відповідно до статті 57 Закону №1770-ІІІ користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Збір за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Статтею 58 Закону №1770-ІІІ визначена відповідальність за порушення законодавства про радіочастотний ресурс України.

Так, юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про радіочастотний ресурс України, несуть відповідальність у порядку, визначеному законами України.

За несвоєчасну сплату щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України справляється пеня згідно із законами України.

У разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Дохід (за винятком сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів)), отриманий користувачем радіочастотного ресурсу внаслідок користування радіочастотним ресурсом України без передбачених цим Законом ліцензій та експлуатації радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв без дозволів на експлуатацію, вилучається за рішенням суду і спрямовується до Державного бюджету України.

Таким чином, анулювання дозволу за несплату щомісячного збору протягом 6 місяців є додатковим видом відповідальності за порушення законодавства про радіочастотний ресурс України, який може бути застосований до загальних користувачів. При цьому посилання скаржника на те, що несплата такого збору є порушенням виключно норм податкового законодавства є безпідставними, оскільки з огляду на статтю 58 Закону №1770-ІІІ сплата збору є одним із правил користування радіочастотним ресурсом.

Слід також зазначити, що процедуру здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України (далі - РЧР) у смугах радіочастот загального користування та додержанням суб'єктами господарювання, які здійснюють реалізацію радіоелектронних засобів (далі - РЕЗ) та випромінювальних пристроїв (далі - ВП), вимог законодавства України щодо реалізації РЕЗ та ВП, у тому числі порядку їх маркування (далі - державний нагляд) визначає Порядок здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України в смугах радіочастот загального користування, затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 27 грудня 2012 року №684 (далі - Порядок №684).

Відповідно до п.1.3 Порядку №684, основними завданнями державного нагляду є запобігання, виявлення та усунення порушень законодавства при користуванні радіочастотним ресурсом (далі - РЧР).

Пунктом 7.16 Порядку №684 визначено, що у разі виявлення за наслідками перевірки обставин, що зазначені у частині другій статті 38 та частині третій статті 58 Закону України "Про радіочастотний ресурс України", про виявлені факти зазначається в акті перевірки.

Розгляд НКРЗІ питання щодо анулювання ліцензії з підстав виявлених вищенаведених фактів здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про радіочастотний ресурс України".

Згідно з пунктом 7.17 Порядку №684 при виявленні за результатами перевірки фактів наявності підстав для анулювання дозволу на експлуатацію РЕЗ та ВП, визначених у пунктах 3-5 частини другої статті 45 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" , комісія складає за формою, наведеною у додатках 6, 12, 14 до цього Порядку, акти, що додаються до акта перевірки.

У разі виявлення за наслідками перевірки обставин, що зазначені у пунктах 6, 7 частини другої статті 45 та частині третій статті 58 Закону України "Про радіочастотний ресурс України", про виявлені факти зазначається в акті перевірки.

Розгляд НКРЗІ питання щодо анулювання дозволу з підстав виявлених вищенаведених фактів здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про радіочастотний ресурс України".

На підставі наведеного, оскільки за нормами Закону № 1770 за загальним правилом анулювання дозволу на експлуатацію радіочастотним ресурсом України здійснюється в позасудовому порядку на підставі рішення визначених цим законом органів, а також з урахуванням того, що синтаксичний аналіз положень частини 3 статті 58 Закону №1770-ІІІ вказує на те, що словосполучення «в судовому порядку» відноситься виключно до способу стягнення суми заборгованості, що іншим чином зроблено бути не може, колегія суддів робить висновок, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що саме до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації відноситься анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу. При цьому, отримання від податкового органу інформації про несплату відповідачем збору за користування РЧР є доказом порушення останнім законодавства у сфері користування РЧР, зокрема, Закону №1770-ІІІ, що є підставою для здійснення позивачем державного нагляду шляхом проведення позапланової перевірки відповідача, а не звернення до суду з даним позовом.

Суди попередніх інстанцій правильно вказали, що судом може бути прийнято рішення про анулювання дозволу лише у випадку відмови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення прийняти відповідне рішення протягом місяця, у всіх інших випадках дозвіл анулюється НКРЗІ або УДЦР.

При цьому, за частиною третьою статті 58 Закону №1770-ІІІ в судовому порядку стягується заборгованість зі сплати збору за користування РЧР, проте таких вимог у цій справі не заявлено.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №809/340/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду