Справа № 824/1930/13-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1930/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Григораш Віталій Олександрович Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

13 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (проголошено в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат, затрачених на утримання відповідача,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 року, вищевказаний адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі МВС України в сумі 10790,24 грн.

01 жовтня 2018 року Львівський держаний університет внутрішніх справ звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа №824/1930/13-а від 3 грудня 2013 року до виконання та видачу його дубліката.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року відмовлено у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі №824/1930/13-а від 3 грудня 2013 року та видачі його дублікату.

Заявник, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву від 24 вересня 2018 року.

Відповідач не скористався право на подання відзиву.

Відповідно до приписів ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року по справі № 824/1930/13-а позовні вимоги Львівського держаного університету внутрішніх справ задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача кошти, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі МВС України, в сумі 10790 грн. 24 коп.

Виконавчий лист по даній адміністративній справі виданий 3 грудня 2013 року.

Вказаний вище виконавчий лист позивачем направлено до Шевченківського відділу ВДВС Чернівецького МУЮ для примусового виконання.

03 серпня 2016 року позивач звернувся до Чернівецького міського відділу ДВС з листом, в якому проси повідомити про хід виконання судового рішення від 10 жовтня 2013 року.

Чернівецьким міським відділом ДВС надано відповідь від 11.08.2016 року №113838 в якій зазначено, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, як зазначає заявник, виконавчий лист Чернівецького окружного адміністративного суду до нього не надходив, як і постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

У зв'язку з вказаним, 20.04.2018 року заявник звернувся до Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із запитом, в якому просив надіслати на його адресу оригінал виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року №824/1930/13-а або копію повідомлення про вручення вищезазначеного документу.

Проте, на вказаний запит від Першого відділу ДВС м. Чернівці надійшла відповідь від 18.06.2018 року №17076, в якій вказано, що згідно даних АСПВ виконавче провадження стосовно вищезазначеного боржника на виконанні у Першому ВДВС м. Чернівці не перебуває.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявником у поданій заяві не зазначено поважних причин, які об'єктивно перешкоджали позивачу звернутися за отриманням виконавчого листа протягом усього часу з дати набранням законної сили судовим рішенням по даній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Стаття 124 Конституції України. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з ч.1 ст.255 КАС України (у редакції чинної на час прийняття судового рішення) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

В силу ч.1 ст.258 КАС України (у редакції чинної на час прийняття судового рішення), за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання у такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на час звернення з заявою про поновлення строку) передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» » ( в редакції на час звернення з заявою про поновлення строку) будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження"» ( в редакції на час звернення з заявою про поновлення строку), строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" » ( в редакції на час звернення з заявою про поновлення строку) передбачено. що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч.1 ст.376 Кодексу адміністративного судочинства України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Проаналізувавши зміст наведених норм, колегія суддів зазначає, що ними встановлені гарантії для забезпечення виконання судових рішень, які набрали законної сили, а також захисту прав стягувачів у виконавчому провадженні, у випадках коли виконавчий лист втрачений та/або строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений з об'єктивних і незалежних від стягувача причин.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об'єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред'явлення до виконання.

Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012, зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як свідчать матеріали справи, 03 грудня 2013 року на виконання рішення суду у справі №824/1930/13-а видано виконавчий лист. Встановлено річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

19 березня 2014 року виконавчий лист був у встановлений законом строк пред'явлений до примусового виконання.

Позивач 3 серпня 2016 року звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції з листом, в якому просив надати інформацію про хід виконання судового рішення .

У відповідь на вищевказаний лист, Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області 11 серпня 2016 року №11838 повідомив про винесення постанови від 27 грудня 2015 року №42681182 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про поновлення пропущеного строку виконавчого листа для виконання та видачі дубліката виконавчого листа звернувся лише 24 серпня 2018 року, тобто, більше ніж через два роки після отримання відповіді та копії постанови про повернення про повернення виконавчого листа стягувачеві.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено поважних причин, які об'єктивно перешкоджали позивачу звернутися із вказаною завою протягом усього часу з дати отримання листа №11838 від 27 грудня 2016 року.

Згідно з ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Неухильне виконання обов'язків сторонами не повинно ставитись в залежність від організації роботи позивача, оскільки цей процес належить до сфери управлінської діяльності начальника цього органу, який, крім іншого, уповноважений визначати представника, який зобов'язаний дотримуватись строків пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначене свідчить про неналежне ставлення позивача до своїх прав та обов'язків, як учасника справи.

Таким чином, оскільки заявником не наведено поважних причин, які заважали йому вчасно отримати та пред'явити до виконання виконавчий лист, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та відмови у поновленні строку пред'явлення даного виконавчого листа до виконання.

Крім цього, положеннями п.п. 18.4 п. 18 Розділу VII Перехідних положень КАС України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду №824/1930-13-а від 03.12.2013 року закінчився, а у його поновленні відмовлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідності до положень суд п.п. 18.4 п. 18 Розділу VII Перехідних положень КАС України заява про видачу дубліката виконавчого листа не може бути задоволена, оскільки вона подана після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 грудня 2018 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.