Справа № 815/2763/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2763/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ГУПФ України в Одеській області,в якому просила:

- визнати протиправними дії УПФ в частині не проведення перерахунку пенсії у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення з 1.01.2016р.;

- зобов'язати УПФ провести перерахунок пенсії у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення з 1.01.2016р.;

- зобов'язати УПФ провести виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 1.01.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що із грудня 2010р. перебуває на обліку ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

На підставі постанови КМУ за №103 від 21.02.2018р., ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області на ім'я ОСОБА_2 видано довідку за №1949, якою встановлено новий розмір грошового забезпечення. У зв'язку із вказаним, 18.05.2018р. позивачка звернулася із заявою до УПФ про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки. Однак, УПФ своїм листом-відповіддю за №1379/Д-11 від 1.06.2018р. повідомило ОСОБА_2 про відмову в перерахунку пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення.

Позивачка вважає, що УПФ відмовило їй у перерахунку пенсії безпідставно та незаконно, у зв'язку із чим просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018р. адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області в частині не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення з 1.01.2016р..

Зобов'язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення з 1.01.2016р. та виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 79% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати, з 1.01.2018р..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно дост.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ відмовляючи позивачці в перерахунку призначеної пенсії діяло не в межах своїх повноважень та з порушенням норм законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на підставі наказу ГУ МВС України в Одеській області за №646 о/с від 27.12.2010р. підполковника міліції ОСОБА_2 звільнено у відставку за п.65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 25 років 5 місяців 4 дні, у пільговому обчисленні - 28 років 8 місяців 27 днів.

При обчисленні розміру пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла на час звільнення позивачки, ОСОБА_2 було встановлено 79% від грошового забезпечення (максимальний розмір пенсії не міг перевищувати 90%), згідно протоколу від 31.12.2010р. за пенсійною справою за №.

У березні 2018р. у відповідності до Постанов КМУ за №103 від 21.02.2018р. та №988 від 15.11.2015р. ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області на ім'я ОСОБА_2 видано довідку, якою було встановлено розмір грошового забезпечення за нормами законодавства України, чинними на 1.01.2016р. та за прирівняною посадою поліцейського.

На підставі наведених норм законодавства пенсійним органом зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_2 із розрахунку не 79%, а у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У травні 2018р. ОСОБА_2 звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області про перерахунок пенсії виходячи із розміру 79% грошового забезпечення, а не з 70%.

Однак, 1.06.2018р. пенсійний орган своїм листом-відповіддю за №1379/Д-11 повідомив ОСОБА_2 про відмову в перерахунку пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення.

Перевіряючи правомірність дій пенсійного органу, з урахуванням підстав, за якими позивачка просить визнати їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за №2262-ХІІ від 9.04.1992р. зі мінами та доповненнями (надалі-Закон №2262-ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Приписами п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ від 13.02.2008р. за №45 (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» за №1166-VII від 27.03.2014р. в ч.2 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри « 80» замінені цифрами « 70».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 при призначенні пенсії було встановлено основний розмір пенсії - 79% грошового забезпечення на підставі ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення (ст.43 Закону №2262-ХІІ).

Водночас, пенсійний орган перерахував пенсію позивачу, однак, основний розмір перерахованої пенсії визначив з 70% грошового забезпечення.

У відповідності до ст.22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Крім того, у Рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Апеляційний суд зазначає, що застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, УПФ порушило право позивачки, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 79% від розміру грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії позивачу розрахунок розміру підвищення до пенсії на підставі постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за №103 від 21.02.2018р., повинен здійснюватися виходячи із первісно встановленого розміру у 79% грошового забезпечення, право на які остання набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Тому, застосувавши при перерахунку пенсії 70%, а не 79% від грошового забезпечення УПФ діяло протиправно та незаконно.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а внесені зміни ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню належить норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 8.07.2015р. у справі за №732/48/15, Верховним Судом в постанові від 27.02.2018р. у справі за №642/3284/17, в постанові від 19.06.2018р. у справі за №583/2264/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Судом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2, оскільки пенсійний орган відмовляючи у перерахунку призначеної пенсії діяв з порушенням норм законодавства України.

В доводах апеляційних скарги апелянти посилалися на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв