Справа № 826/23705/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №826/23705/15

адміністративне провадження №К/9901/14831/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 (суддя - Погрібніченко І.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 (головуючий суддя - Лічевецький І.О., судді: Мельничук В.П., Мацедонська В.Е.) у справі №826/23705/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» звернулося до адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.07.2015 №100270001/2015/000036/2 та від 31.07.2015 №100270001/2015/000054/2 в частині визначення митної вартості товарів за №2 та №1 відповідно із застосуванням шостого (резервного) методу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що оскільки позивачем до митного оформлення було надано вичерпний перелік передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару, підстави для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів у митного органу були відсутні.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська міська митниця Державної фіскальної служби звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі №826/23705/15, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 129 Конституції України, статей 54, 58, 59, 64 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Доводи Київської міської митниці Державної фіскальної служби зводяться до того, що під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів. Зокрема, відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з тим, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» документи не підтверджували заявлену митну вартість товару, а тому у відповідача були підстави для її визначення за резервним методом. Тому, прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів є правомірними та не підлягають скасуванню.

Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» у запереченні на касаційну скаргу зазначає, що позивачем для митного оформлення імпортованого товару надано контролюючому органу всі основні документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною контракту, проте Київською міською митницею Державною фіскальною службою протиправно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 15.07.2015 та 31.07.2015. А тому, позивач просить відмовити Київській міській митниці Державної фіскальної служби у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

Верховний Суд ухвалою 07.12.2018 прийняв до свого провадження матеріали адміністративної справи №826/23705/15, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд на 11.12.2018.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.04.2014 між індивідуальним підприємцем ОСОБА_2 (Росія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» було укладено зовнішньоекономічний договір №ЕКО-2014/04/17, за умовами якого позивач придбав продукцію.

У липні 2015 року за вказаним договором на адресу позивача надійшов вантаж, а саме: неткані матеріали, вироблені «вологим» способом із суміші целюлозних та поліефірних волокон із додаванням акрилового зв'язуючого, без покриття: малярні флизеліни; клеї на основі полімерів не в аерозольній упаковці: Клей «Oscar»; клеї на основі крохмалю та декстринів в упаковці не більш як 1 кг.: «Oscar»; неткані матеріали, вироблені «вологим» способом із суміші целлюлозних та поліефірних волокон із додаванням акрилового зв'язуючого, без покриття: малярні флизеліни.

З метою митного оформлення товару позивачем 14.07.2015 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби подано митну декларацію типу ІМ-40 (форма МД-2) №100270001/2015/218621, в якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження правильності задекларованих показників Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» митному органу було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2014/0000905 від 20.11.2014; міжнародну автомобільну накладну (CMR) №0670635 від 10.07.2015; довідку №09/07/2015 від 09.07.2015; заявки №18 та №4481 від 08.07.2015; калькуляцію б/н від 07.07.2015; товарну накладну СС-12 від 06.07.2015; інвойс СЛ-00000030 від 07.07.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) №ЕКО-2014/04/17 від 17.07.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 17.04.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 18.11.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 12.01.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 24.06.2015; специфікацію №14 від 06.07.2015; договір про надання послуг митного брокера №04/14 від 28.04.2014; договір (контракт) про перевезення №213 від 21.04.2014; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; декларацію про походження товару СЛ-00000030 від 07.07.2015; лист №1721 від 07.05.2014; паспорта якості від 06.07.2015; копію митної декларації країни відправлення №10130040/100715/0003731 від 10.07.2015.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митним органом встановлено, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відомості не підтверджено документально), а саме: маркування, пакування, навантаження.

А тому, для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідачем запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» надати контролюючому органу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів згідно положень частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а саме: прайс-лист виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт)із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; рахунки про здійснення платежів третім особам на корись продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, банківські платіжні документи що стосуються товару, також на бажання декларанта інші додаткові документи для підтвердження вартості товару.

Позивачем на вимогу Київської міської митниці Державної фіскальної служби було надано додаткові документи, серед яких: висновок про якісні та вартісні характеристики товарів від 19.02.2015, виписка з бухгалтерської документації №14/07/2015-1 від 14.07.2015 та прайс-лист виробника товару.

Проте, Київською міською митницею Державної фіскальної служби 15.07.20015 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2015/000036/2, яким митна вартість визначена із застосуванням резервного методу, відносно товару - клей на основі полімерів не в аерозольній упаковці: Клей «Oscar» (відерце) 10 кг, акриловий воднодисперсійний для скло шпалер, готовий для викристання, арт. GOs-10-880 шт. Виробник - ООО «Композит-Комфорт», торгова марка - Oscar. Країна виробництва - RU.

Вказане рішення стало підставою для винесення Київською міською митницею Державної фіскальної служби картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2015/00105.

Також, позивачем 28.07.2015 для митного оформлення товару було подано митну декларацію №100270001/2015/219558, в якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження правильності задекларованих показників позивачем митному органу було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2014/0000905 від 20.11.2014; міжнародну автомобільну накладну (CMR) №0670635 від 10.07.2015; довідку №09/07/2015 від 09.07.2015; заявки №18 та №4481 від 08.07.2015; калькуляцію б/н від 07.07.2015; товарну накладну СС-12 від 06.07.2015; інвойс СЛ-00000030 від 07.07.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) №ЕКО-2014/04/17 від 17.04.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 17.04.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 18.11.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 12.01.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 24.04.2015; специфікацію №14 від 06.07.2015; договір про надання послуг митного брокера №04/14 від 28.04.2014; договір (контракт) про перевезення №213 від 21.04.2014; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 10.07.2015; декларацію про походження товару СЛ-00000030 від 07.07.2015; лист №1721 від 07.05.2014; паспорта якості від 06.07.2015; копію митної декларації країни відправлення №10130040/100715/0003731 від 10.07.2015.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларанту запропоновано надати митному органу додаткові документи, а саме: прайс-лист виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт)із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; рахунки про здійснення платежів третім особам на корись продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, банківські платіжні документи що стосуються товару, також на бажання декларанта інші додаткові документи для підтвердження вартості товару.

Позивачем на вимогу Київської міської митниці Державної фіскальної служби додатково було надано документи, серед яких: висновок про якісні та вартісні характеристики товарів від 19.02.2015, виписку з бухгалтерської документації №14/07/2015-1 від 14.07.2015 та прайс-лист виробника товару.

Проте, Київською міською митницею Державної фіскальної служби 31.07.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2015/000054/2, яким митну вартість визначено за шостим (резервним) методом, відносно товару - клей на основі полімерів не в аерозольній упаковці: Клей «Oscar», відерце 10 кг, акриловий воднодисперсійний для скло шпалер, готовий для викристання, арт. GOs10 - 1 056 шт.; Клей «Oscar», відерце 5 кг, акриловий воднодисперсійний для склошпалер, готовий для використання, арт. GOs5 - 216 шт. Виробник - ООО «Композит-Комфорт», торгова марка - Oscar. Країна виробництва - RU.

Вказане рішення стало підставою для прийняття Київською міською митницею Державної фіскальної служби картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2015/00129.

При цьому, при прийнятті спірних рішень відповідач виходив з того, що митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку із тим, що документи, надані для підтвердження митної вартості, не містять всіх необхідних даних, не всі відомості й розрахунки підтверджені, а також декларантом неподані всі необхідні документи.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини третьої статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою та другою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до приписів статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п'ятої вказаної статті Митного кодексу України органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини четвертої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Тобто, згідно норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Також згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим судами попередніх інстанцій встановлено, що підстав для витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» додаткових документів на підтвердження митної вартості та коригування митної вартості товару у Київської міської митниці Державної фіскальної служи не було.

Декларантом до митного оформлення було надано вичерпний перелік документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару, а аналіз поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» первинних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження митної вартості товарів.

Посилання відповідача на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДЕКОР» в порушення вимог статті 53 Митного кодексу України не подано відповідачу в повній кількості додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, обґрунтовано відхилено судам попередніх інстанцій, оскільки, Київською міською митницею Державною фіскальною службою не вказано конкретних неточностей або ж розбіжностей, як і будь-яких інших причин через які заявлена позивачем митна вартість не може бути визнана.

Враховуючи вищевикладене та за встановлених обставин, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновок судів попередніх інстанцій, що оскільки відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, підстави для коригування митної вартості - відсутні.

Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.07.2015 №100270001/2015/000036/2 та від 31.07.2015 №100270001/2015/000054/2.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Київської міської митниці Державної фіскальної служби без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі №826/23705/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду