Справа № 826/12404/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 грудня 2018 року № 826/12404/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКомунального закладу "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" (Острів Передмістна слобідка,Мсп660,Лівобережна Частина Києва, Київ,02660, )
доДніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (вул. Краківська, 20,Київ 94,02094, )
про визнання протиправними дій,
В С Т А Н О В И В:

Комунальний заклад "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в я кому просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва від 22.05.2013 року №826/4359/13 та відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу строк пред'явлення якого завершився.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судових засіданнях представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачем не забезпечено явки представника в судове засідання, однак надано до суду копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання представник відповідача не заявився, письмових заперечень з приводу заявленого позову до суду не надано.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києві від 24.04.2013 року в адміністративній справі № 826/4359/13-а, за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до КЗ "ПКІВ "Гідропарк" про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з КЗ "ПКІВ "Гідропарк" на користь 97 143,81грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судове рішення у справі набрало законної сили 14.05.2013 року. Окружним адміністративним судом міста Києва 22.05.2013 року видано виконавчий лист.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи, копій матеріалів виконавчого провадження №53004249, Лівобережним об'єднаним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві 29.11.2016 подано до Відділу ДВС Дніпровського РУЮ м. Києва заяву про відкриття виконавчого провадження, з виконання виконавчого листа № 826/4359/13-а, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва в частині стягнення з КЗ "ПКІВ "Гідропарк" заборгованості в сумі 97 110,60грн.

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.11.2016 року відкрито виконавче провадження № 53004249 з виконання виконавчого листа № 826/4369/13 виданого 20.05.2013 року Окружним адміністративним судом міста Києва щодо стягнення з КЗ "ПКІВ "Гідропарк" 97 110,60 грн.

Позивач вважає зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що винесена із порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому всіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII ( надалі - Закон № 1404- VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень га рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 цього Закону № 1404- VIII встановлено, що примусовому виконанню, крім іншого, підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1404- VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та. за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і а громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, сгягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із означеними вимогами.

Як вбачається із змісту позовної зави, позивач вважає протиправними дії виконавчого органу щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №826/4359/13-а, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки термін пред'явлення такого до виконання завершився, ще у 2014 році.

Відповідно копії виконавчого листа № 826/4359/13-а, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, його видано 14.05.2013 року та визначено строк пред'явлення до виконання - 14.05.2014 року.

Відповідно до відмітки, наявної на звороті виконавчого листа, міститься відмітка про повернення виконавчого листа документа 06.11.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 21.04.14999 року N 606-XIV, у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Частиною п'ятою статті 12 Закону № 1404- VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З огляду на встановлені обставини, строк пред'явлення виконавчого листа № 826/4359/13-а встановлюється з 06.11.2014 року.

При цьому, суд зазначає, що строк пред'явлення такого виконавчого листа складає один рік, а відтак строку сплинув 06.11.2015 року.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, виконавчий лист повторно до виконання подано лише 29.11.2016 року, із пропуском строку встановленого для виконання.

Відповідно до змісту п. 2 ч.4 ст. 4 Закону № 1404- VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а також норми чинного закнодатсва, на момент надходження до відповідача, а саме 29.11.2017року, строк виконання вказаного виконавчого листа № 826/4359/13-а сплинув, а тому у державного виконавця не було жодних законних підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття до виконання виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як роз'яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

В той же час, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи наведене, з огляду на те що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змогу захистити правові інтереси позивача в повній мірі, суд дійшов висновку, що для повного забезпечення захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 53004249 від 30.11.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-78, та 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Комунального закладу "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" (Острів Передмістна слобідка,Мсп660,Лівобережна Частина Києва, Київ,02660, ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (вул. Краківська, 20,Київ 94,02094, ) про визнання протиправними дій, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва від 22.05.2013 року №826/4359/13 та відкриття виконавчого провадження.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53004249 від 30.11.2016 року, винесену Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

4. Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань понесені Комунальним закладом "Парк культури та відпочинку "Гідропарк" судові витрати в розмірі 1 600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук