Справа № 522/18686/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/18686/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанов № 088/17-418-вих. та № 089/17-419-вих від 15 вересня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що перевірка проведена у сфері містобудівної діяльності за відсутності керівника чи уповноваженої особи суб'єкта господарювання, позивачу не були надані примірники акту перевірки та припису від 01 вересня 2017 року, не були роз'яснені права та обов'язки, та не повідомлено про час розгляду справи, не надана можливість дати пояснення, позивач не отримав протоколи про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем не був виконаний порядок розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ФОП подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що до відповідача надійшло в порядку звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вх. № 01-6/548-пр від 16 серпня 2017 року, звернення прокуратури Одеської області, щодо розміщення з порушенням тимчасових споруд з недотриманням параметрів паспорту прив'язки за адресою м.Одеса Ак. Вільямса, 81 (далі Адреса).

Відповідно до наказу №01-13/304 ДАБК від 21 серпня 2017 року встановлене проведення позапланової перевірки на об'єкті «Мясний магазин» за Адресою на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час підготовчих та будівельних робіт. В той же день оформлене Направлення для проведення позапланової перевірки № 000859 зі строком дії цього направлення з 21 серпня 2017 року до 29 серпня 2017 року.

Під час виїзду на місце 29 серпня 2017 року, з метою позапланової перевірки, за Адресою, були виявлені порушення замовником ФОП у сфері містобудівної діяльності та складений Акт, з якого вбачається, що в ході перевірки встановлено те, що побудована одноповерхова споруда з двома окремими входами, з однією перегородкою, що не відповідає паспорту прив'язку та не відноситься до тимчасових споруд; а також до магазину влаштовано монолітний бетонний пандус для маломобільних груп населення за межами земельної ділянки наданої для тимчасового користування для розташування споруд.

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності ФОП визнано винним у вчиненні правопорушень положень пункту 2 частини 2 статті 2 та абзацу 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та постановою № 088/17-418-вих. від 15 вересня 2017 року накладені штрафні санкції у розмірі 60624,0 грн., а постановою № 089/17-419-вих від 15 вересня 2017 р. накладені штрафні санкції у розмірі 60624,0 грн..

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно, за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі Акту перевірки та Протоколів - ФОП визнано винним у вчиненні правопорушень, та на підставі положень Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» притягнуто до відповідальності шляхом складання спірних складені постанов.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та до Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно плану на отм.0,000 виготовленого ТОВ «ЕКС Містобудівельник» група тимчасових споруд повинна складатись з чотирьох окремій приміщень загальною площею 108,8 кв.м. з габаритними розмірами 10, 47 х 10,4м. ТС1 - прямокутної форми, загальною площею 27,4кв.м.; ТС2 прямокутної форми, загальною площею 27,04 кв.м.; ТСЗ- прямокутної форми загальною площею 27,40кв.м.; ТС4-прямокутної форми, загальною площею 27,04 кв.м. з окремими вхідними групами.

Положеннями статті 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон) передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Так, на виконання частини 4 статті 28 Закону наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року за №244 було затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі Порядок), пунктом 1.1 якого встановлено, що цей порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту (пункт 1.3 Порядку).

Відповідно до пунктів 2.20 та 2.21 Порядку встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. Відхилення від паспорта прив'язки ТС не допускається.

Разом з тим, як було зазначено вище під час виїзду на місце 29 серпня 2017 року відповідачем були виявлені порушення ФОП у сфері містобудівної діяльності, а саме - побудована одноповерхова споруда з двома окремими входами, з однією перегородкою, що не відповідає паспорту прив'язку та не відноситься до тимчасових споруд; а також до магазину влаштовано монолітний бетонний пандус для маломобільних груп населення за межами земельної ділянки наданої для тимчасового користування для розташування споруд.

Колегія суддів зазначає, що внаслідок встановлення лише однієї перегородки площа однієї тимчасової споруди складає більше ніж 30 кв.м., тобто об'єкт має закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон) площею більше 30 кв.м., що унеможливлює віднесення відповідного об'єкту до тимчасової споруди.

Наведені обставини свідчать про необхідність отримання ФОП відповідного документа для виконання будівельних робіт, оскільки виконання будівельних робіт без відповідного документа вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина 7 статті 34 Закону), а також про необхідність прийняття в експлуатацію вказаного будівництва, оскільки експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється (частина 8 стаття 39 Закону).

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, який надає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як було зазначено відповідачем та не спростовано ФОП до магазину влаштовано монолітний бетонний пандус для мало мобільних груп населення за межами земельної ділянки наданої для тимчасового користування місцями для розташування споруд згідно договору ТС-1425/1Л2016 від 19 жовтня 2016 року, що також свідчить про правомірність притягнення позивача до відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень надав належні та допустимі докази на підтвердження власної правової позиції, натомість позивачем не було надано жодних доказів по суті спірних правовідносин (фото, відеоматеріалів, тощо) на підтвердження протиправності спірних постанов.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу відсутності порушень відповідачем порядку (процедури) притягнення ФОП до відповідальності та зазначає, що квитанцією ПАТ «Укрпошта» підтверджується, що відповідачем направлялася на адресу позивача об'ємна документація ( 0,112 кг) саме 05 вересня 2017 року з номером коду відправлення №920, яка окрім Акту перевірки та припису та протоколу містила інформацію про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом з тим, згідно даних пошукової системи по відстеженню відправлення, вбачається, що відправлення повернуте за зворотною адресою та не було вручене ФОП з причин, що не залежали від відповідача.

Отже, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП про визнання протиправними та скасування постанов № 088/17-418-вих. та № 089/17-419-вих. від 15 вересня 2017 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні до зазначених в позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.