Справа № 2040/6509/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 грудня 2018 р. № 2040/6509/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (3 й Станковий в'їзд,12, м. Харків, 61138, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3А.), звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.07.2018р., що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.07.2018 р., що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.078.2018 р., що винесене Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є фізичною особою-підприємцем з 27.06.2006 р. про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань №2 063270.

26.06.2018р. позивач отримала рекомендоване поштове відправлення № 085 від Головного управління ДФС у Харківській області, в якому містився акт про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів №2559/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 22.06.2018р., згідно якого 21.06.2018р. відповідно до наказу ГУ ДФС у Харківській області №4506 від 20.06.2018р. за адресою: м. Харків, вул. Пятихатська було проведено перевірку торгівельного кіоску, в якому вона ніби-то здійснює господарську діяльність.

16.07.2018 р. нею отримано рекомендоване поштове відправлення № 105 від Головного управління ДФС у Харківській області в якому містилися оскаржувані податкове повідомлення рішення та рішення, які вважає незаконними через ту обставину, що торгівельний кіоск, який був перевірений працівниками контролюючого органу їй не належить і в даному кіосків вона не здійснює торгівельну діяльність.

Представники відповідача у судовому засіданні, проти заявленого позову заперечував з мотивів викладених у запереченнях.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 27.06.2006 р. про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань №2 063270 та підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію серії В02 № 224691 та є платником єдиного податку за ставкою 20%, 2 група, згідно копії свідоцтва серії А № 997896 від 31.05.2012 р.

З метою перевірки інформації, викладеної у листі Голови адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 06.06.2018 №Б-11-31796/0/1-17.08- 31-1379/0/157-18 у зв'язку з надходженням скарг мешканців м. Харкова щодо про продажу спиртних напоїв без дозвільних документів в об'єкті торгівлі, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 20.06.2018 року №4506 «Про проведення фактичної перевірки, направлень на перевірку №№ 1005, 1006 від 20.06.2018 р. посадовими особами ГУ ДФС в Харківській області було здійснено виїзд задля перевірки кіоску, розташованого за адресою: м. Харків, вул. П'ятихатська.

Перед початком проведення фактичної перевірки, продавцю ОСОБА_4 були предявлені направлення па проведення перевірки, копія наказу та службові посвідчення. ОСОБА_4 після ознайомлення із зазначеними документами відмовилась розписуватись у направлені та отримання копії наказу на проведення перевірки про що було складено акт від 21.06.2018 р. № 4731/20-40-40-01-10 НОМЕР_1.

Опис наявної підакцизної продукції здійснювався вибірковим порядком з полиць вітрини кіску, із зазначенням найменування такого товару та ціни, зазначені на цінниках.

Під час перевірки кіоску за адресою вул. П'ятихатська, м. Харків посадовими особами контролюючого органу були встановлені наступні порушення:

1. непроведення розрахункової операції через РРО на суму покупки 13.75 грн., нероздрукування та невидача розрахункового документу на суму 13,75 грн., чим порушено п. 1, п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі -ЗУ №265/95-ВР), за що у відповідності до п.1 ст. 17 ЗУ № 265/95-ВР передбачено застосування фінансової санкції в розмірі:

не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня, штрафна (фінансова) санкція (штраф) складає - 1 гривня.

2. не ведення обліку/порушення порядку обліку встановленого законодавством, товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації: здійснення продажу товарів, які не відображені в облік) товарних запасів на складах та /або за місцем їх реалізації - до перевірки не надано прибуткові та товаротранспортні накладні на алкогольні напої згідно опису до акту перевірки на загальну суму 281.75 грн., чим порушено п.12 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахунковнх операцій у сфері торгівлі, громадського харчування га послуг", за що відповідно до вимог ст. 20 ЗУ № 265/95-ВР передбачено застосування фінансової санкції в розмірі:

у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вартість необлікованих товарів 281,75 гри. х 2=563,50 гри.), штрафна (фінансова) санкція (штраф) складає 563.50 гривень.

3. роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, що є порушенням ч.14 ст. 15 ЗУ № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 5 ч. 2 ст. 17 ЗУ № 481/95-ВР. розмір фінансової санкції у разі здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за відсутності ліцензії - 200 відсотків вартості отриманої партії товар), але не менше 17 000,00 грн.

Вартість наявних у суб'єкта господарювання алкогольних напоїв склала па момент перевірки 281.75 грн., розмір фінансової санкції за дане порушення складає 17000.00 грн.

4. зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, що є порушенням ч.37 ст. 15 ЗУ №481/ 95-ВР.

За вказане порушення встановлена відповідальність абзацом 12 ч.2 ст. 17 ЗУ № 481/95-ВР, у вигляді застосування фінансової санкції у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000.00 гри. Оскільки, вартість наявних у суб'єкта господарювання алкогольних напоїв на момент перевірки склала 281.75 гри., розмір фінансової санкції за дане порушення складає 17000,00 грн.

Фактичну перевірку кіоску за адресою вул. П'ятихатська, м. Харків закінчено 21.06.2018. Акт про результати фактичної перевірки наступного робочого дня після закінчення перевірки 22.06.2018 року зареєстровано за № 2259/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 та рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.06.2018 направлено платнику податків ФО-П ОСОБА_3

26.06.2018 р. позивач отримала рекомендоване поштове відправлення № 085 від Головного управління ДФС у Харківській області, в якому містився акт про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів №2559/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 22.06.2018р. (далі по тексту акт перевірки).

На підставі вказаного акту перевірки субєктом владних повноважень було винесено:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 564, 50 грн. (пятсот шістдесят чотири гривні 50 копійок) за порушення законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності ліцензії;

- рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) за зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання, - за визнання протиправними та скасування яких позивач звернувся до суду.

Розвязуючи спір по суті суд відзначає, що відповідно до п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вимоги до порядку організації та проведення фактичної перевірки визначені ст.80 ПК України.

Так, згідно п. 80.2 зазначеної статті, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, які визначені у переліку.

Підпунктами 80.2.3 та 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПКУ встановлено, що фактична перевірка може проводитися у разі:

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині,-

а) виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів,

б) цільового використання спирту платниками податків,

в) обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За таких обставин, наказ містить посилання, як на підставу проведення перевірки п.п. 80.2.3 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, які в свою чергу надає таке право контролюючому органу через здійснення функцій, визначених законодавством у сфері проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування, а також виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно пунктом 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 3 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

При цьому, відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Вказане кореспондується з п.296.10 ст. 296 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, згідно якої реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов'язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку. Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Як встановлено судом позивачка є платником єдиного податку за ставкою 20%, 2 група.

Також суд відзначає, що спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (Закон № 481/95).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" місцем зберігання алкогольних напоїв визначено місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Абзацом 13 статті 1 Закону № 481/95, визначено, що роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що за порушення норм цього закону посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 5 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та абзацом 11 частини другої статті 17 цього Закону визначена відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, яка застосовується до суб'єктів господарювання.

Так, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема: порушення вимог статті 15- 3 цього Закону - 6800 гривень; оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів затвердженого постановою КМУ від 2 червня 2003 року № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно приписів статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Враховуючи викладене, обов'язок у суб'єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у тому випадку, коли місце зберігання продукції не співпадає з місцем здійснення торгівлі.

У нашому випадку контролюючий орган виявив алкогольні напої саме за місцем здійснення торгівлі торгівельний кіоск.

Крім того, контролюючим органом до суду не надано, а судом під час розгляду справи не виявлено належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що у перевіреному кіоску здійснює діяльність саме ФОП ОСОБА_3

Так, з показань свідка ОСОБА_4 в 21.06.2018 року вона дійсно реалізовувала продукцію у торгівельному кіоску по вул. Пятихатській у м. Харків замість своєї хрещеної матері, котра попросила її підмінити ОСОБА_5, яка мешкає у с. Тернова, Харківської області. Зазначені обставини також підтвердили й свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які прибувши за викликом до місця події чули про це від продавця ОСОБА_4

Також з допиту свідка ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідженого в судовому засіданні відеозапису події проведеної перевірки достеменно не встановлено обставини здійснення у ньому підприємницької діяльності саме ФОП ОСОБА_3 та належність товару саме цій особі. Твердження свідка ОСОБА_7 про те, що ніби-то ОСОБА_4 при ньому підтвердила , що у цьому кіоску здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3, спростовуються наданими показаннями ОСОБА_4, котра зазначила про те, що вона жодних прізвищ вона під час перевірки не називала й не обізнана у тому, хто саме здійснює діяльність у цьому кіоску.

Задля встановлення обставин належності товару та факту здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 судом досліджено також копії листів Харківського міського центру зайнятості від 22.10.2018 року № 10495, повідомлень про прийняття на роботу від 11.09.2018 р. №№ 28269 та 29279, відомості з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів по ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 (а.с. 101 117).

Також, до суду відповідачем не надано доказів, що особа, яка здійснювала продаж алкогольних напоїв в приміщенні, що розташоване за адресою: м. Харків, вул.Пятихатська, ОСОБА_4 або особа, яку вона підміняла ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з позивачем або наявні цивільно-правові договори з реалізатором, або будь-яких інших документальних підтверджень щодо наявності між позивачем та вказаними особами будь-яких інших домовленостей, змови тощо про реалізацію останньою алкогольної продукції з торгівельних кіосків (кіоску), які належать позивачу, а також доказів зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

Згідно з пунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. п. 191.1.16. п. 191.1. ст. 19 ПКУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Суд зазначає, що підпунктами 20.1.19, 20.1.41 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи доходів і зборів уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них, а також складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків -юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому Законом.

У відповідності до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Фінансові санкції, визначені у статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, можуть бути застосовані тільки за вчинення суб'єктом господарювання порушень вимог цього закону.

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою КМ України від 02.06.2003 р. № 790, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту Порядок № 790) підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, чинне законодавства визначає як достатню підставу для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, наявність матеріалів контролюючих органів, що підтверджують факт правопорушення саме суб'єктами підприємницької діяльності.

особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятих ним рішень.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (3 й Станковий в'їзд,12, м. Харків, 61138, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 564, 50 грн. (пятсот шістдесят чотири гривні 50 копійок) за порушення законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності ліцензії.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 11.07.2018 р. Головного управління ДФС у Харківській області про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) за зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (3 й Станковий в'їзд,12, м. Харків, 61138, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.12.2018 р.

Суддя Бадюков Ю.В.