Справа № 804/1708/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року Справа № 804/1708/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Неклеса О.М.
за участі секретаря судового засідання Колесника І.О.
представника відповідача Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Підприємства Науково-дослідного центру "Дніпровська природна інспекція" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
Підприємство Науково-дослідного центру "Дніпровська природна інспекція" (далі - позивач, підприємство НДЦ «Дніпровська природна інспекція») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить: - визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 164/4.4-4/17 від 03.01.2018 року; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі зверненням до суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2018 р. справу передано на розгляд судді Павловському Д.П.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 р. відкрито провадження по справі №804/1708/18. Судове засідання призначено на 11 квітня 2018 року.
28 березня 2018 року відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав та просив у задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою КМУ від 26.04.2017 року № 295, яким не передбачено погодження здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідним державним колегіальним органом, отже, Головне управління обґрунтовано та законно здійснило інспекційне відвідування позивача. Твердження позивача, що Головним управлінням не зазначено відомості про дату складення Акту, спростовуються тим, що дата складення Акта зазначена у самому Акті № 164/4.4-4 у розділі «Загальна інформація щодо здійснюваної та раніше здійснених перевірок», де визначено, що дата завершення перевірки - 11.12.2017 року, яка і є датою його складення. Щодо відсутості зазначення типу заходу (плановий або позаплановий) зазначив, що Порядком № 295, згідно якого проводилось перевірка, взагалі не передбачені такі виді заходів. Державний контроль за додержання законодавства про працю здійснюється лише у формі інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Факт вчинення виявлених під час перевірки порушень законодавства про працю позивачем (ч.3 ст.115 КЗпП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці») встановлений постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 року у справі №196/1318/17, яка набрала законної сили 13.02.2018 року. Отже, зазначені порушення є такими, що не потребують доказування.
11 квітня 2018 року судове засідання по справі відкладено до 23.05.2018 р.
21 травня 2018 року представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Судове засідання призначене на 23.05.2018 р. перенесено на 20 червня 2018 р. в зв'язку з перебуванням судді Павловського Д.П. у відпустці.
Судове засідання призначене на 20.06.2018 р. перенесено на 25 липня 2018 р. в зв'язку зі змінами в організації роботи судді Павловського Д.П.
Судове засідання призначене на 25.07.2018 р. перенесено на 29 серпня 2018 р. в зв'язку з перебуванням судді Павловського Д.П. у відпустці.
Судове засідання призначене на 29.08.2018 р. перенесено на 26 вересня 2018 р. в зв'язку зі змінами в організації роботи судді Павловського Д.П.
Судове засідання призначене на 26.09.2018р. перенесено на іншу дату в зв'язку з перебуванням судді Павловського Д.П. у відпустці.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із відстороненням судді Павловського Д.П., та на виконання розпорядження № 2798д від 19.10.2018 року адміністративну справу передано на розгляд судді О.М. Неклесі.
Вказана справа отримана суддею О.М. Неклеса 22.10.2018р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження судді Неклеси О.М., розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 листопада 2018 року об 09 год. 40 хв.
13 листопада 2018 року підготовче судове засідання було відкладено на 06 грудня 2018 року.
06 грудня 2018 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 10 грудня 2018 року 14 год. 20 хв.
10 грудня 2018 року за усною ухвалою судді, занесеною в протокол судового засідання, було закрито підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
За результатами інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що:
- посадові оклади директору та заступнику директора наукової роботи встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст.96 КЗпП України та ч.3 ст.6 Закону України №108 «Про оплату праці» та призводить до мінімізації заробітної плати;
- протягом січня-листопада 2017 року посадові оклади працівникам підприємства не переглядались та лишалися без змін, а саме: директору та заступнику директора з наукової роботи, за червень-листопад 2017 року було проведено індексацію заробітної плати цих працівників, виплату індексації проведено 08.12.2017 року, чим порушено вимоги ч.1, ч.2 ст.115 КЗпП України в частині порушення встановлених строків виплати заробітної плати, індексації - яка є складовою заробітної плати та виплати їх не в повному обсязі;
- в порушення вимог ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» протягом періоду, який підлягав інспектуванню, з липня по листопад 2017 року, заробітна плата працівникам підприємства НДЦ «Дніпровська природна інспекція» виплачувалась один раз на місяць, тобто, без виплати заробітної плати за першу половину місяця.
За результатами інспекційного відвідування складено акт №164/4.4-4 від 11.12.2017 року та виписано припис про усунення виявлених порушень №164/4.4-4-133 від 12.12.2017 року.
20.12.2017 року Головним управлінням Держпраці в Дніпропетровській області складено повідомлення щодо розгляду справи про накладення на позивача штрафу, яким директора підприємства запрошено 03.01.2018 року на 10 год. 15 хв. для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
03.01.2018 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області у відповідності до п.8. Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 винесено постанову про накладення штрафу №164/4.4-4/17, якою на позивача, на підставі абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 3200 гривень.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу №164/4.4-4/17 від 03.01.2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 2 Положення №96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. (пп.6 п.6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Дніпропетровській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі Порядок №295).
Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі за текстом Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч.4 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).
Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку №295).
Згідно з п.п.8, 9 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.
Слід зазначити, що Порядком № 295 не передбачено погодження здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідним державним колегіальним органом, в тому числі за зверненнями, вказаними у пункті 5 цього Порядку (звернення працівника та звернення фізичної особи), а також за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів.
З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що Головне управління обґрунтовано та законно здійснило інспекційне відвідування підприємства Науково-дослідний центр «Дніпровська природна інспекція» без погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Крім того, Порядком № 295 не встановлено, що Державна служба України з питань праці та її територіальні органи повинні надавати об'єкту відвідування листи Пенсійного фонду України або його територіальних органів у разі проведення інспекційного відвідування, зокрема, за інформацією таких органів.
Твердження позивача, що Головним управлінням не зазначено відомості про дату складення Акту, спростовуються тим, що дата складення Акта зазначена у самому Акті №164/4.4-4 у розділі «Загальна інформація щодо здійснюваної та раніше здійснених перевірок», де визначено, що дата завершення перевірки - 11.12.2017 року, яка і є датою його складення.
Доводи позивача про необхідність зазначення в акті перевірки типу заходу (плановий або позаплановий) спростовуються тим, що Порядком № 295, згідно якого проводилось перевірка, взагалі не передбачені такі види заходів. Державний контроль за додержання законодавства про працю здійснюється лише у формі інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п. 2 Порядку № 295).
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що Головне управління, здійснило захід державного контролю підприємства Науково-дослідний центр «Дніпровська природна інспекція» відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо виявлених під час інспекційного відвідування порушень суд зазначає наступне.
Під час інспекційного відвідування відповідачем було встановлено, що посадові оклади працівникам підприємства НДЦ «Дніпровська природна інспекція» у 2017 році були встановлені штатним розписом без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів, тобто не розроблена тарифна сітка, що не відповідає вимогам ст.96 КЗпП України, а саме: «Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики)».
Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.
Тарифні сітка (схеми посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів)» .
Згідно наданих до інспектування штатного розпису підприємства НДЦ «Дніпровська природна інспекція» на 2017 рік (введений в дію з 01 січня 2017 року наказом по підприємству від 03.01.2017 №37) та відомостей нарахування заробітної плати за період січня - листопада 2017 року досліджено, що посадові оклади усім працівникам підприємства (два працівники, які прийняті на 0,5 штатних одиниць) встановлені у розмірі 1600,00 грн. які розраховані з 3200,00 грн., а саме: директору та заступнику директора з наукової роботи. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.
Враховуючи вищевикладене відповідач прийшов до висновку, що посадові оклади директору та заступнику директора наукової роботи встановлені без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги ст.96 КЗпП України та ч.3 ст.6 Закону України №108 «Про оплату праці» та призводить до мінімізації заробітної плати.
В порушення вимог ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» - встановлено, що протягом періоду, який підлягав інспектуванню з липня по листопад 2017 року, заробітна плата працівникам підприємства НДЦ Дніпровська природна інспекція» виплачувалась один раз на місяць, тобто, без виплати заробітної плати за першу половину місяця. Зазначені обставини позивачем також не заперечуються.
Абзацем 8 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
Частиною 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Факт вчинення вказаних порушень законодавства про працю позивачем (ч.ч.1-3 ст.115 КЗпП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці») встановлено постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 року у справі №196/1318/17 та підтверджено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2018 року у справі №196/1318/17, яка набрала законної сили 12.03.2018 року, є остаточною та оскарженню не підлягає. Отже, зазначені порушення є такими, що не підлягають доказуванню.
Крім того, на виконання вимог припису №164/4.4-4-133 від 12.12.2017 року позивач направив на адресу відповідача лист, в якому зазначив, що посадові оклади директору та заступнику директора з наукової роботи встановлені з врахуванням кваліфікації та складності виконуваної роботи, що відповідає вимогам ст. 96 КЗпП України та ч. 3 ст. 6 Закону України №108 «Про оплату праці». На підтвердження вищевказаного підприємство надало копію наказу №1 від 02.01.2018р. та копію штатного розпису на 2018 рік від 02.01.2018р. Вказані документи надані представником відповідача у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо проведення інспекційного відвідування Підприємства Науково-дослідного центру "Дніпровська природна інспекція", під час якого було здійснено перевірку законодавства про працю, є правомірними, а оскаржувана постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 грудня 2018 року.

Суддя О.М. Неклеса