Справа № П/811/730/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

12 грудня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/730/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. (суддя Черниш О.А.) в справі № П/811/730/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, викладену у листі №Ч-1659/0-1238/0/17-18 від 22.02.2018 року; зобов'язання повторно розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та надати такий дозвіл. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у лютому 2018 року він як учасник бойових дій звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Однак, отримав відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.02.2018 року, мотивовану тим, що Надлацька сільська рада Новоархангельського району не погодила відведення бажаної земельної ділянки у зв'язку із відсутністю вільних земельних ділянок на території сільської ради, які можливо передати у власність. Позивач не погоджуючись з такою відмовою, стверджуючи, що згідно з даними офіційного сайту відповідача дана земельна ділянка є вільною та зарезервованою для передачі у власність учасникам АТО.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі №Ч-1659/0-1238/0/17-18 від 22.02.2018 року; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (зареєстрована 16.02.2018 року за №Ч-1659/0/16-18) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач згідно з вимогами чинного законодавства повідомив позивача про причини відмову в задоволенні клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки. Натомість, позивач не дотримався порядку набуття права власності на земельну ділянку, відтак не набув права правомірного очікування.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у лютому 2018 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Вказана заява зареєстрована в ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 16.02.2018 року за №Ч-1659/0/16-18. До заяви позивачем додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - викопіювання з індексної кадастрової карти (плану) щодо земельної ділянки, розташованої в межах ІКК НОМЕР_1, а також копію посвідчення учасника бойових дій.

Листом №Ч-1659/0-1238/0/17-18 від 22.02.2018 року відповідач повідомив позивача, що згідно зі статті 12 Земельного кодексу України, доручення Прем'єр-міністра України Володимира Гройсмана, рішень колегії Держземагенства України, спрямованих на забезпечення прозорості земельних відносин та розширення повноважень місцевих рад, з 15.10.2014 року обов'язковим стало врахування позиції органів місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Оскільки Надлацька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області висловила свою позицію стосовно неможливості надання погодження щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку із відсутністю на території Надлацької сільської ради вільних земельних ділянок, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не відповідає принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України, тому є протиправним. Суд першої інстанції вважав належним способом захисту порушеного права зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву та прийняти рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

Суд першої інстанції вважав необґрунтованими позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки на етапі розгляду заяви не виконано усі умови для надання такого дозволу.

Судове рішення оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач у лютому 2018 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. До заяви позивачем додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - викопіювання з індексної кадастрової карти (плану) щодо земельної ділянки, розташованої в межах ІКК НОМЕР_1, а також копію посвідчення учасника бойових дій.

Листом №Ч-1659/0-1238/0/17-18 від 22.02.2018 року відповідачем повідомлено позивача, що згідно зі статті 12 Земельного кодексу України, доручення Прем'єр-міністра України Володимира Гройсмана, рішень колегії Держземагенства України, спрямованих на забезпечення прозорості земельних відносин та розширення повноважень місцевих рад, з 15.10.2014 року обов'язковим є врахування позиції органів місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Оскільки Надлацька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області висловила свою позицію стосовно неможливості надання погодження щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку із відсутністю на території Надлацької сільської ради вільних земельних ділянок, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначена норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню при його застосуванні.

При цьому ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України не встановлено такої підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як непогодження органом місцевого самоврядування надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність.

Наведені у листі відповідача №Ч-1659/0-1238/0/17-18 від 22.02.2018 року доводи щодо відсутності на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області вільних земельних ділянок, які можливо передати у власність, спростовуються розміщеною на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області інформацією про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які зарезервовані для забезпечення учасників антитерористичної операції та членів родин загиблих учасників антитерористичної операції, сформованого ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 року №898 "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками".

Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №132 від 31.01.2018 року до цього переліку включено 3 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташовані на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, у тому числі земельна ділянка орієнтовною площею 38 га в межах ІКК НОМЕР_1.

Матеріалами справи підтверджено, що саме у цьому земельному масиві, зарезервованому для учасників АТО, позивач, який є учасником бойових дій, обрав земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації, зазначивши бажане місце розташування земельної ділянки на доданих до заяви графічних матеріалах.

Таким чином, відповідач відмовив позивачу в задоволенні заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, що свідчить про протиправність рішення відповідача.

Доводи апелянта щодо недотримання позивачем всіх вимог законодавства є необґрунтованими, оскільки судом не встановлено, а відповідачем не зазначено, яких саме вимог законодавства не дотримано позивачем.

Посилання апелянта на те, що при розгляді справ за позовами до органів державної влади чи місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання відповідного дозволу, що не належить до компетенції суду, є незмістовними, оскільки в спірному випадку судом першої інстанції не приймалось рішення про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а лише зобов'язано повторно розглянути заяву ОСОБА_2

Суд вважає, що в контексті приведених вище приписів законодавства за суб'єктом владних повноважень не закріплено права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. У зв'язку з цим судом першої інстанції обрано найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права - зобов'язано розглянути відповідну заяву.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 820/4436/17 і яку враховує суд апеляційної інстанції з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. в справі № П/811/730/1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. в справі № П/811/730/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 12.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко