Справа № 826/14491/16
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьменка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства «Паллада - Україна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» - Колос Катерини Олександрівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року (розглянута письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Паллада - Україна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» до Головного управління ДФС у місті Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року, Дочірнє підприємство «Паллада - Україна» Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (далі - позивач ДП «Паллада - Україна» ТОВ «Юнілівер Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - відповідач 2), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 27.07.2017 та клопотання про уточнення заяви про зміну позовних вимог просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача 1 від 08 липня 2016 року № ; зобов'язати відповідача 1 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника дочірнього підприємства «Паллада - Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» за січень 2016 року у розмірі 27 443 125 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дії відповідача 1 є протиправними, висновки Акту перевірки - безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам, а податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2016 року № , прийняте на підставі Акту перевірки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що посадовими особами відповідача 1 на підставі п.п.78.1.5. п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС у м. Києві від 26.05.2016 № 3168, проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 15.04.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 15.04.2016 року.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у місті Києві складено акт від 22.04.2016 № 77/1-26-15-14-03-04, яким серед іншого встановлено порушення позивачем вимог п. 200.1, п. 200.4, п.200.7, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ та підрозділу 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №996 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за № 1267/26044), а саме: завищено суму бюджетного відшкодування за січень 2016 року в розмірі 27 443 125 грн.

Крім того, посадовими особами відповідача складено акт від 24.06.2016 № 134/1-26-15-14-0304/30554253 «Про результати позапланової виїзної перевірки ДП «Паллада - Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» з питань, що стали предметом оскарження висновків акту від 22.04.2016 № 77/1-26-15-14-03-04 «Про результати позапланової виїзної перевірки ДП «Паллада - Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 15.04.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 15.04.2016», яким підтверджено висновки попереднього акту перевірки щодо завищення позивачем сум бюджетного відшкодування за січень 2016 року в розмірі 27 443 125 грн.

На підставі проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.07.2016 №, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період - січень 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 27 443 125 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 05.09.2016 № 19157/6/99-99-11-01-02-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 08.07.2016 № - без змін.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо висновків контролюючого органу, щодо завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодування з податку на додану вартість, викладені в актах перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з поданою до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2016 року (вх. від 19.02.2016 № ): від'ємне значення різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту відображено в рядку 19 податкової декларації складає - 27 444 259 грн.; сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 20011.3 статті 200 розділу V Податкового кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1 декларації з ПДВ) складає 27 444 259 грн.

Перевірка достовірності своєчасності, повноти відображення показників в декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року охоплює декларації та додатки до них, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року (вх. від 19.02.2015 №);

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2015 року (вх. від 20.08.2015 № );

- податкова декларація з податку па додану вартість за січень 2016 року (вх. від 19.02.2015р. №).

Причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту є січень 2015 року - оплата за послуги фіксованого зв'язку, суборенду нежитлового приміщення, за користування абонентською скринькою та за зберігання документів.

За даними перевірки та з урахуванням Акту перевірки від 22.04.2016 №77/1-26-15-14-03-04 аналізом податкової декларації за звітний (податкові) період, у якому заявлено бюджетне відшкодування за січень 2016 року, встановлено, що сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно пункту 200.1.3 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно акта перевірки від 22.04.2016 №77/1-26-15-14-03-04 перевіркою правомірності визначення розрахунків з бюджетом та показників, відображених у податковій декларації з ПДВ за січень 2016 року з додатками встановлено таке.

Позивач подав до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку па додану вартість: за липень 2015 року (вх. 20.08.2015 №) та додатки до неї, в тому числі додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість: розрахунок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 (вх. ДПІ від 20.08.2015 № ), в якому відображено облік сум залишків від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року, а саме за періоди січень 2015 року та грудень 2014 року на загальну суму 27 451 044 грн.

За даними перевірки та з урахуванням акту перевірки від 22.04.2016 № 77/1-26-15-14-03-04 встановлено, таке.

Згідно останнього поданого додатка 2 «Розрахунок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015» до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року, відображено наступні показники:

від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по точного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року становить 1 134 грн.;

сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за січень 2015 року становить 27 449 249 грн.

Виходячи з вище зазначеного, позивачем в декларації за січень 2016 року заявлено суму бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 27 443 125 грн. (період виникнення від'ємного значення січень 2015 року).

Проаналізувавши податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року (вх. 19.02.2015 № ) подану позивачем до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, відображено наступі показники:

від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 1 134 грн.;

сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за січень 2015 року становить 0 грн.;

сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку становить 208 579 грн.

Таким чином, згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року (вх. 19.02.2015 № ), відсутнє декларування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів (р.23.2) суми в розмірі 27 449 249 грн.

Позивач в запереченні до акта перевірки від 22.04.2016 № 77/1-26-15-14-03-04 зазначає: «...Підприємство визнає, що некоректно заповнило Додаток 2 до податкової декларації з ПДВ за період липень 2015 року щодо відображення періодів виникнення від'ємного значення. При цьому, загальна сума від'ємного значення з ПДВ, задекларована в Додатку 2 до податкової декларації з ПДВ за період липень 2015 року, є коректною. Отже, вказане порушення не призвело до некоректного відображення суми, заявленої до бюджетного відшкодування в податковій декларації за січень 2016 року. При цьому, ПКУ не визначено відповідальності за допущення у податковій звітності помилки, що не призвела до заниження суми податкових зобов'язань. З огляду на вищевказане, Підприємство вважає, що зазначене порушення порядку заповнення податкової звітності не є підставою для відмови у праві на отримання бюджетного відшкодування згідно статті 200 та Підрозділу 2 Перехідних положень ПКУ...».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044):

«...У таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються:

у графі 1 - звітний (податковий) період, у якому виникла сума від'ємного значення;

у графах 2 - 6 - суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого від'ємного значення.

У графах 2-6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) зазначаються суми від'ємного значення, що підлягають зарахуванню до звітного (податкового) кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року/ІУ квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01.02.2015.

У графі 6 (Д2.) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період.

Значення рядка «Усього, в т. ч,:" графи 6 переноситься до рядка 26 декларації за поточний звітний (податковий) період...»

ДФС України листом від 06.03.2015 № 7796/7/99-99-19-03-02-17 надано роз'яснення про окремі особливості складання податкової звітності з ПДВ за звітні періоди, починаючи з лютого 2015 року, та наступні звітні періоди, а саме:

«... Загальне правило заповнення таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації:

всі підсумкові показники по кожній графі таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації

вказуються в рядку «Усього», який завжди є першим рядком таблиці;

розшифровка показника рядка «Усього» кожної графи таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації здійснюється в хронологічному порядку, починаючи зверху із звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто, спочатку відображається найближча дата до дати подання декларації, під нею - більш рання дата;

не можуть бути одночасно заповнені в одному рядку графи 2-5 додатка 2 (Д2) до декларації (так, наприклад, якщо в одному звітному періоді платником було одночасно задекларовано від'ємне значення двох різних категорій, такі суми вказуються в різних--рядках та відповідних графах таблиці 1 додатка 2 (Д2) з однаковою датою у графі 1 ).

У графі 1 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації вказується звітний (податковий) період, у якому виникла сума від'ємного значення, яка відповідає категорії такої суми, зазначеній у графах 2-5 додатка 2 (Д2) до декларації.

Графи 1 - 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації заповнюються у хронологічному порядку виникнення сум, що відображаються в графах 2 - 5. Спочатку зверху у графі і зазначається звітний період, і? якому виникло значення графи 2 («січень 2015 року» у форматі « 01.2015»), потім нижче - в хронологічному порядку (з більш нової дати до більш давньої) звітні періоди, в яких виникли значення графи 3, потім - 4,в останню чергу - графи 5.

До граф 2 - 5 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року переносяться показники декларації за січень 2015 року та у відповідних випадках - попередніх звітних періодів у розрізі категорій такого від'ємного значення та звітних періодів їх виникнення.

У графі 2 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказується сума від'ємного значення, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 20.2 декларації за січень 2015 року), зменшена на суму, зазначену в рядку 20.1 декларації за лютий 2015 року. В графі 1 у цьому випадку вказується звітний період - січень 2015 року у форматі « 01.2015».

При цьому, якщо частина значення рядка 20.2 декларації за січень 2015 року, яка відповідає сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у звітному податковому періоді, була перенесена до рядка 22 декларації за січень 2015 року та до рядка 23.1 декларації за січень 2015 року або до рядка 24 такої декларації (згідно з підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 розділу V Кодексу), то в графу 2 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року переноситься залишок значення рядка 20.2 декларації за січень 2015 року, не перенесений до рядків 23.1 та 24 декларації за січень 2015 року - та не зазначений в рядку 20. 1 декларації за лютий 2015 року.

У графі 3 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказується сума залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 24 декларації за січень 2015 року) за мінусом суми, що була включена до графи 20.1 декларації за лютий 2015 року. При цьому, значення рядка 24 вказується в рядку «Усього», а розподіл цієї суми в розрізі звітних періодів її виникнення (з більш нової дати до більш давньої) зазначається нижче в цій же графі виходячи з показників, задекларованих платником у додатку 2 (Д2) до декларації за січень 20 і 5 року, у хронологічному порядку.

У графі 4 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказуються суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом па 01.02.2015 (рядок 23.2 декларацій попередніх звітних періодів).

У графі 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказуються залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування па рахунок платника у банку та залишились непогашеними станом на 01.02.2015 (рядок 23.1 декларації за січень 2015 року та попередніх звітних періодів у межах непогашених (невідшкодованих) залишків).

Для коректного заповнення сум, які вказуються в графах 4 та 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації, платникам податку доцільно до дати подання такої декларації звернутися до контролюючого органу, в якому такий платник податків перебуває на обліку, для звірки залишків від'ємного значення станом на 01.02.2015 у розрізі податкових періодів їх виникнення.

Залишки від'ємного значення, які виникли (були задекларовані) в звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015 року, за винятком непогашеного залишку сум податку па додану вартість, що був заявлений за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, та суми, що була включена до графи 20.1 декларації за лютий 2015 року, повинні бути повністю перенесені до граф 2 - 4 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року. Ці суми надалі можуть бути спрямовані або для врахування у збільшення реєстраційної суми (підпункт «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Кодексу) або задекларовані до повернення платнику на поточний рахунок у порядку, що діяв у 2014 році (підпункт «б» пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Кодексу).

Непогашений залишок сум податку на додану вартість, що був заявлений за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, переноситься до графи 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації повністю або частково за бажанням платника.

Таке рішення платник податку повинен прийняти одноразово та відобразити в графі 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року.

Це обумовлено тим, що у випадку, якщо платник має бажання отримати залишки сум бюджетного відшкодування, які залишилися невідшкодованими станом на 01.02.2015, як бюджетне відшкодування на рахунок у банку, такі суми не переносяться до графи 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року і продовжують обліковуватися в інтегрованій картці платника податку (далі - ІКПП) та відшкодовуються на рахунок платника у банку згідно нормами Кодексу.

Суми, вказані в графі 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року, надалі можуть бути спрямовані лише для врахування у розрахунку реєстраційної суми (підпункт «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Кодексу) і не можуть бути передекларовані як бюджетне відшкодування.

Залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та перенесені до граф 4 та 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року, знімаються з обліку в ІКПП та падалі обліковуються в розділі IV декларації та її таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації в наступних звітних періодах до повного їх погашення.»

За даними перевірки та з урахуванням Акта перевірки від 22.04.2016 № 77/1-26-15-14-03-04- встановлено: порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за № 1267/26044) позивачем, порушено підпункт 2, 3 пункту IX «Облік непогашених залишків сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів; від'ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V Податкового кодексу; залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року», а саме:

«...2. Суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли.

Суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу III декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року/І кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій...».

Згідно з вимогами п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами і доповненнями, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами і доповненнями при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 '.3 статті 200 1 цього Кодексу Fia момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами і доповненнями, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Отже, враховуючи вище наведене, в порушення п. 200.1. п. 200.4, п. 200,7. п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами і доповненнями, та підрозділу 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за № 1267/260440) ДП «Паллада - Україна» ТОВ «Юнілівер Україна» не має права на отримання бюджетного відшкодування за січень 2016 року - в сумі 27 443 125 грн.

Фактично за результатами звірки даних, зазначених у Додатку 3 до декларації з ПДВ за січень 2016 року, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, загальна сума ПДВ за даними перевірки (р.20.2.1) складає 1 134 грн.

На підставі вище зазначеного та враховуючи те, що судом першої інстанції не встановлено підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 08 липня 2016 року № , відповідно, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог щодо зобов'язати внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника дочірнього підприємства «Паллада - Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» за січень 2016 року у розмірі 27 443 125 грн. 00 коп., оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства «Паллада - Україна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» - Колос Катерини Олександрівни - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 18 грудня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Кузьменко