Справа № 320/3496/17(2-а/320/140/17)
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2018 року

Київ

справа №320/3496/17(2-а/320/140/17)

провадження №К/9901/58130/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом Приватного підприємства "Рассвет" до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Морена", управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області, про визнання рішення недійсним, за касаційною скаргою Приватного підприємства "Рассвет" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Чабаненко С.В., Шальєвої В.А., Юрко І.В. від 4 червня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року Приватне підприємство "Рассвет" звернулось до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Морена", управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області, у якому просило визнати недійсним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесії № 1/2 від 29 січня 2015 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 19 грудня 2017 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесії № 1/2 від 29 січня 2015 року у частині надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі/ на місцевості по вулиці Чкалова, 144, в місті Мелітополі Запорізької області, орієнтованою площею 0,39 га для розміщення та експлуатації складських приміщень Товариству з обмеженою відповідальністю «Морена». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2018 року постанову суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Приватне підприємство "Рассвет" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанцій скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

5. Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

6. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

7. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

8. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

9. Європейський суд з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом"; фраза "встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10. Враховуючи, що учасник справи оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про те, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом Приватного підприємства "Рассвет" до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Морена", управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області, про визнання рішення недійсним.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців