Справа № 1240/2511/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року справа №1240/2511/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар суового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача Громова Р.С., представника відповідачів Свердловської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "Колос" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року (повне судове рішення складено 02 листопада 2018 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 1240/2511/18 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом Сільськогосподарського кооперативу "Колос" до Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання зареєструвати податкові накладні,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Сільськогосподарський кооператив "Колос" (далі - позивач, СК «Колос», Кооператив) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач-1, Управління), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2, ДФС) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання зареєструвати податкові накладні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, на виконання вимог ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) СК "Колос" через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв'язку складені і направлені ДФС на реєстрацію наступні податкові накладні: №2 від 19.07.2018, №3 від 19.07.2018, №4 від 19.07.2018, №5 від 23.07.2018, №6 від 25.07.2018, №7 від 27.07.2018 з датою направлення - 02.08.2018, накладну №2 від 19.07.2018 з датою - 03.08.2018. Позивач направив в електронному вигляді до ДФС повідомлення від 08.08.2018 №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій (далі - Повідомлення) до зупинених податкових накладних, до якого додавалися документи, що підтверджують отримання попередньої оплати (авансу), а саме: договір та платіжні доручення. Однак, за результатами розгляду направленого повідомлення ДФС прийнято наступні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Рішення): №878510/30796873 від 10.08.2018, №878513/30796873 від 10.08.2018, №878512/30796873 від 10.08.2018, №878506/30796873 від 10.08.2018, №878511/30796873 від 10.08.2018, №878514/30796873 від 10.08.2018, у зв'язку із ненаданням платником копій документів (договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Вважаючи рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, із зобов'язанням ДФС про реєстрацію податкових накладних, просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №878510/30796873 від 10.08.2018, №878513/30796873 від 10.08.2018, №878512/30796873 від 10.08.2018, №878506/30796873 від 10.08.2018, №878511/30796873 від 10.08.2018, №878514/30796873 від 10.08.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні: №2 від 19.07.2018, №3 від 19.07.2018, №4 від 19.07.2018, №5 від 23.07.2018, №6 від 25.07.2018, №7 від 27.07.2018, складені Сільськогосподарським кооперативом "Колос", і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 02.08.2018, а податкову накладну №2 від 19.07.2018 - 03.08.2018.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Кооперативом надані всі наявні документи для такого характеру господарських операцій, які відображені у податкових накладних, у реєстрації яких відмолено. У зв'язку з отриманням попередньої оплати (авансу) від ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" на виконання вимог п.201.7 ст.201 ПК України Кооперативом складено та направлено на реєстрації податкові накладні: №2 від 19.07.2018, №3 від 19.07.2018, №4 від 19.07.2018, №5 від 23.07.2018, №6 від 25.07.2018, №7 від 27.07.2018. Апелянт наголошує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН не спростовує ані факту здійснення Кооперативом господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (зарахування коштів), що підтверджується платіжними дорученнями.

У відзиві на апеляційну скаргу представником відповідачів висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечувала представник відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що СК «Колос» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 14.04.2000, перебуває на обліку в Старобільській ОДПІ Марківське відділення.

Кооперативом через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв'язку складено і направлено ДФС на реєстрацію наступні податкові накладні: №2 від 19.07.2018, №3 від 19.07.2018, №4 від 19.07.2018, №5 від 23.07.2018, №6 від 25.07.2018, №7 від 27.07.2018 з датою направлення - 02.08.2018, накладну №2 від 19.07.2018 з датою - 03.08.2018 (арк.спр.9, 14, 17, 20, 23, 26).

Відповідно до квитанцій про реєстрацію ПК/РК кількісних і вартісних показників, які надійшли у відповідь, податкові накладні прийняті, але їх реєстрацію зупинено та зазначено такі підстави: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або».

Кооператив направив в електронному вигляді повідомлення від 08.08.2018 №1 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій (далі - Повідомлення) до зупинених податкових накладних. До повідомлення додавалися документи, що підтверджують отримання попередньої оплати (авансу), а саме: договір та платіжні доручення (арк.спр.11, 29, 30-35) .

За результатами розгляду направленого повідомлення, 10.08.2018 Управлінням прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №878510/30796873, №878513/30796873, №878512/30796873, №878506/30796873, №878511/30796873, №878514/30796873, у зв'язку із ненаданням платником копій документів (договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (арк.спр.13, 16, 19, 22, 25, 28).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В даних правовідносинах мало місце надходження конкретної суми коштів на поточний рахунок продавця (позивача) як попередня оплата (аванс), про що безпосередньо зазначено у платіжних дорученнях. Як наслідок, попередня оплата проводиться у певній частині від конкретної суми, яка вже визначена як повна ціна за товар до дати здійснення передплати. Без визначення загальної суми щодо ціни товару неможливе само по собі перерахування будь-яких коштів як передплати.

В свою чергу, відповідно до п. 2 умов договору поставки № 20/06-18 від 20.06.2018 між Постачальником (позивачем) та Покупцем (ТОВ ПВП «СТАНДАРТ»), обсяг кожної партії товару, ціна та загальна сума визначається у видаткових накладних.

Іншого механізму визначення ціни та загальної суми Договором не передбачено.

У зв'язку з цим, передумовою перерахування сум ТОВ «ПВП «Стандарт» на рахунок позивача як передплати в будь-якому випадку повинна бути проведена процедура визначення загальної суми вартості товару, що відповідно до п. 2 Договору повинно оформлюватися видатковою накладною.

У зв'язку з встановленими обставинами, враховуючи зміст договору поставки № 20/06-18 від 20.06.2018, окрім договору поставки № 20/06-18 від 20.06.2018 та платіжних доручень, які були надані податковому органу та суду позивачем, в обов'язковому порядку повинні бути в наявності видаткові накладні щодо визначення загальної суми вартості товару, стосовної якої надійшла передплата.

Усі інші матеріали (документи стосовно якості товару, вологості, смітних домішок, зараженість, інших показників згідно ДСТУ 4694:2006) дійсно на стадії отримання передплати за товар може і не бути, що вказує на відсутність обов'язку позивача стосовно надання таких документів згідно запиту щодо підтвердження реальності операцій за договором поставки № 20/06-18 від 20.06.2018.

Таким чином, якщо позивач належним чином виконував умови Договору, у нього повинні бути складені первинні документи бухгалтерського обліку щодо визначення загальної суми вартості товару, стосовної якої надійшла передплата, отже відповідач діяв у спосіб, передбачений чинним законодавством, та у межах наданих повноважень, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 «Про критерії ризиковості платника податку» затверджений перелік критеріїв, які впливають на ризиковість платників податків.

Пункт 1.6 Критеріїв передбачає розгляд питання щодо встановлення ризиковості платника податків у випадках, коли:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зоні АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу Першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Закону України від 22.05.2003 № 851-ІV «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, на час спірних правовідносин, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова № 117).

Відповідно до п. 5 Постанови № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктом 6 цієї постанови передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Постанови № 117 у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до вимог пунктів 12-14 Постанови № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктами 19-21 Постанови № 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що спірні рішення прийняті головою комісії Головного управління ДФС у Луганській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, заступником начальника Головного управління ДФС у Луганській області Ткачовим І.В., повноваження якого підтверджено Наказом ГУ ФДС у Луганській області від 02.03.2018 № 505 (а.с.55-56).

Так, відповідно до чинного законодавства у відповідача-1 наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведеного вище, наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина.

Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішень, законність яких повинна бути обґрунтовано перевірена.

Як було зазначено вище, квитанції про реєстрацію ПК/РК кількісних і вартісних показників, податкові накладні прийняті, але їх реєстрацію зупинено та зазначено такі підстави: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або».

Пункт 1.6 Критеріїв містить декілька ознак щодо визначення ризиковості платника податку, отже, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанціях податковим органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних, тобто, не вказано конкретного виду критерію, що позбавляє платника податків можливості надати документи у відповідності до вимог Постанови № 117 на підтвердження правомірності видання податкових накладних та наявності підстав для її реєстрації.

Також, для прийняття Комісією рішень про відмову у реєстрації ПН/РК слугували такі підстави, як ненадання платником податку копій із ненаданням платником копій документів (договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

СК «Колос» надавались до податкового органу такі документи, як договір поставки від 20/06-18 від 20.06.2018 та платіжні доручення від 19.07.2018, 23.07.2018, 25.07.2018, 27.07.2018, а в поясненнях, які містяться в повідомленні від 08.08.2018, зазначено, що податкові накладні направлені на реєстрацію у зв'язку із отриманням передплати (авансу) на виконання вимог ст. 201 ПК України.

Враховуючи наведене вище, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 1.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17 (реєстраційні номери рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77361051 та 78326524 відповідно).

Також, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що видаткова накладна, на обов'язковість надання якої наголошує суд першої інстанції, є первинним документом, який виписує постачальник при передачі товарно-матеріальних цінностей та фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг.

Суд першої інстанції, надавши оцінку умовам договору поставки, дійшов висновку, що відповідно до п. 2 умов договору, обсяг кожної партії товару, ціна та загальна сума визначається у видаткових накладних.

Водночас, суд зазначив, що у рішеннях Управління зазначені зайві документи, яких не повинно бути на стадії отримання передплати за товар та необхідності складання та направлення електронної накладної.

Згідно з вимогами Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 цього Закону, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Акт приймання виконаних робіт - документ, який фіксує закінчення будь-яких робіт та приймання їх замовником за кількістю та якістю.

Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продажу між продавцем і покупцем. Видаткова накладна може бути замінена актом здачі-приймання.

Відповідно до вимог п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Таким чином, обов'язок подання податкової накладної на реєстрацію у платника податків виникає після кожного отримання коштів як попередньої оплати (аванс), незалежно від наявності інших первинних документів,що і було виконано позивачем.

Колегія суддів не бере до уваги і посилання відповідача-1, що Комісією прийнято рішення щодо відповідності СК «КОЛОС» критеріям ризиковості на підставі пп.1.6 6 пп.1.6 Критеріїв - платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України, адже такої підстави ані квитанції про реєстрацію ПК/РК, ані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, не містять.

При оцінці спірних правовідносин, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими та підтвердженими доказами наведені вище доводи позивача.

В свою чергу, враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень, а відповідачами не доведено правомірність спірних рішень.

Разом з тим, враховуючи, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних приймала комісія територіального органу - Головного управління ДФС у Луганській області, оскільки вимоги підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, так само як і пункту Постанови № 117 визначають, що податкова накладна, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, серед іншого, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної, та не містять жодної спеціальної вимоги щодо кола суб'єктів, уповноважених на виконання такого рішення, ефективним способом захисту порушеного права є визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Луганській області та зобов'язання Головного управління ДФС у Луганській області зареєструвати податкові накладні датами їх реєстрації.

Аналогічна правова позиція також міститься в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 (реєстраційні номери рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77361051).

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми свідчить, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог. Частковість задоволення вимог полягає у правильному визначенні апеляційний судом відповідача, який повинен поновити права позивача, а не одразу двох відповідачів, до яких позивачем заявлено вимоги (а.с. 108 зв.).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи фактичне повне задоволення вимог по суті позову, суд апеляційної інстанції присуджує позивачу відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, які підтверджені квитанцією про сплату судового збору на суму 12334,00 (а.с.3) та 18501,00 грн. (а.с.177), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 в сумі 30835,00 грн.

Керуючись статтями 139, 250, 310, 315, 317, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «Колос» - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 1240/2511/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Сільськогосподарського кооперативу «Колос» - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Луганській області №878510/30796873 від 10.08.2018, №878513/30796873 від 10.08.2018, №878512/30796873 від 10.08.2018, №878506/30796873 від 10.08.2018, №878511/30796873 від 10.08.2018, №878514/30796873 від 10.08.2018.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Луганській області зареєструвати податкові накладні: №2 від 19.07.2018, №3 від 19.07.2018, №4 від 19.07.2018, №5 від 23.07.2018, №6 від 25.07.2018, №7 від 27.07.2018, складені Сільськогосподарським кооперативом «Колос», і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 02.08.2018, а податкову накладну №2 від 19.07.2018 - 03.08.2018.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Сільськогосподарського кооперативу «Колос» (, Луганська область, Марківський район, смт. Марківка, вул. Щорса, 68) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати у сумі 30835 (тридцять тисяч вісімсот тридцять п'ять) гривень сплаченого судового збору.

Повне судове рішення - 18 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов