Справа № 520/10605/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/10605/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів -Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Київського районного суду м.Одеси від 28 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Капсамун Олега Васильовича, Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

07 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до старшого державного виконавця Першого Київського відділу ДВС м. Одеси Капсамун Олега Васильовича, Першого Київського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №51410321 від 09.06.2016 року у розмірі 4 626,88 грн., звільнивши її від сплати виконавчого збору повністю.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю винесення постанови про стягнення виконавчого збору внаслідок порушення процедури здійснення виконавчого провадження. Зокрема, факт отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження в строк до 16.06.2016 року не встановлений. Копія постанови про стягнення виконавчого збору не надсилалася, що позбавило позивача права її оскарження у порядку ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі зазначаючи,що постанова про стягнення виконавчого збору винесена у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що боржник не виконав вимоги виконавчого документу у встановлений законом строк, а тому державний виконавець мав право на винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

07 червня 2016 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №520/16049/14ц про стягнення з ОСОБА_2 46 268,80 грн. на користь ПАТ «УніверсалБанк» (а.с. 89).

09 червня 2016 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 51410321 про стягнення грошової суми в розмірі 46 268,80 грн. за виконавчим листом виданим Київським районним судом м. Одеси 07.06.2016 року №520/16049/14-ц. Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (а.с. 17).

16 червня 2016 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 51410321 в розмірі 4 626,88 грн. за виконавчим листом виданим Київським районним судом м. Одеси 07.06.2016 року №520/16049/14-ц (а.с. 163).

08 липня 2016 року до Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області надійшла заява ОСОБА_2 з повідомленням, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 51410323 отримана нею тільки 04.07.2016 року. Позивач просив зупинити виконавче провадження до закінчення обставин, які перешкоджають його виконанню, зокрема, оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2016 року по справі №520/16049/14-ц до Вищого спеціалізованого суду України та проходження курсу лікування з 01.05.2016 року позивачем (а.с. 102).

27 липня 2016 року Київським відділом ДВС надана відповідь на заяву від 08.07.2016, що оскарження рішення до Вищого спеціалізованого суду України не є підставою для зупинення виконавчого провадження. Крім того, рекомендували надати довідку на підтвердження перебування позивача на лікуванні у стаціонарному

лікувальному закладі, що є підставою зупинення виконавчого провадження (а.с. 108).

28 липня 2016 року до Київського відділу ДВС надійшла заява ПАТ «Універсал Банк» про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 (а.с. 133).

29 липня 2016 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51410321 за виконавчим листом виданим Київським районним судом м. Одеси07.06.2016 року №520/16049/14-ц. та направлена ОСОБА_2 (а.с. 100)

21 листопада 2016 року до Київського відділу ДВС надійшла заява ПАТ «Універсал Банк» від 05.10.2016 року про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №520/16049/14-ц виданого 07.06.2016 року Київським районним судом м. Одеси в зв'язку з погашенням боргу ОСОБА_2 20 вересня 2016 року (а.с. 135).

13 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виведені в окремі виконавчі провадження (а.с.145).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності заявлених позовних вимог та порушенням процедури проведення виконавчого провадження відповідачем.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

На час відкриття виконавчого провадження чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі ст.1 якого визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1,2 ст. 11 Закону України № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Отже, вказані норми зобов'язують боржника добровільно виконати рішення у строк, встановлений державним виконавцем та повідомити про таке виконання у цей же термін. В свою чергу, ці норми, у разі невиконання боржником рішення добровільно у встановлений державним виконавцем строк, зобов'язують державного виконавця на наступний день після закінчення відповідних строків розпочати примусове виконання рішення, тобто вчиняти певні дії, спрямовані на примусове виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору.

Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець Капсамун О.В. вчасно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, проте порушуючи вимоги п.1 ч.2 ст. 25 Закону України № 606-XIV не вказав в ній строк для самостійного виконання рішення. (а.с. 17,93).

Процедура повідомлення боржника обумовлена ст. 31 Закону України № 606-XIV, відповідно до якої копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України № 606-XIV відлік строку для добровільного виконання рішення відраховується від дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, проте, зі змісту словосполучення «добровільне виконання» прямо випливає обов'язок державного виконавця направити таку постанову боржнику завчасно так, щоб боржник після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження мав можливість виконати рішення добровільно, тобто без настання негативних наслідків у вигляді стягнення з боржника виконавчого збору.

Зазначена правова позиція підтверджується висновком Верховного Суду у справі № 311/464/17 від 26 вересня 2018 року.

Матеріали справи не містять підтвердження факту надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що свідчить про порушення норм ст. 31 Закону України № 606-XIV. Факт отримання даної постанови позивачем 04.07.2016 року підтверджується тільки його заявою від 08.07.2016 року до Київського відділу ВДВС, що в свою чергу також не підтверджує дії державного виконавця відповідно до норм закону.

У відповідності до положень частини першої статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 Закону України № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Матеріали справи не містять підтвердження факту надсилання постанови про стягнення виконавчого збору від 16.06.2016 року ВП №51410321, що позбавило права позивача на її оскарження. Крім того, вказана в даній постанові підстава винесення, а саме невиконання виконавчого листа у наданий боржнику семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, спростовується інформацією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51410321 в якій, як уже зазначалося, даний строк не зазначено (а.с. 17, 93).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянтом не надано доказів на спростування висновків суду першої інстанції. Посилання на те, що державний виконавець в даному випадку мав передбачене законом право на винесення постанови про стягнення виконавчого збору, так як позивачем не виконані вимоги виконавчого документу у встановлені законом строки для добровільного виконання спростовуються доказами наявними у матеріалах справи.

Враховуючи вищесказане, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 16 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 51410321, оскільки відповідач не довів суду правомірність прийняття цієї постанови та вказана постанова прийнята державним виконавцем з порушенням встановленого чинним законодавством порядку.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 17 грудня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К В.Кравченко