Справа № 725/5930/18
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5930/18
Номер провадження 2-а/725/213/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилалася на те, що 19 жовтня 2018 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 636 209грн. 98 коп.

З постанови митного органу вбачається, що нею вчинено порушення митних правил, а саме дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання документа паспорта громадянки ОСОБА_4 під час ввезення на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «Audi A4» з р.н. JPS671, маючи при цьому статус громадянина України.

Однак із вказаною постановою вона не погоджується, вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки постанова була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема, вважає, що визначений митним органом розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Зокрема, його було визначено на підставі службової записки №1116/24-70-19-30 від 17 вересня 2018 року. При цьому не вказано чи проводилась експертна оцінка транспортного засобу для отримання точної інформації щодо вартості автомобіля, що є необхідним для вірного і точного нарахування необхідних до сплати митних платежів.

Також митним органом не було виконано вимоги Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 19 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил №2938/40800/18 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

26 листопада 2018 року Чернівецькою митницею ДФС подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, у якому відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

12 грудня 2018 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, де окрім скасування постанови, просив направити справу до Чернівецької митниці ДФС для нового розгляду.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 14 вересня 2018 року головним державним інспектором ВМО №1 п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС відносно позивачки складено протокол про порушення митних правил №2938/40800/18, відповідно до якого, 14 вересня 2018 року о 02:32 год. на територію п/п «Порубне-Сірет», м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в зону митного контролю прибув автомобіль марки «Audi A4» з р.н. JPS671 під керуванням ОСОБА_1, яка прямувала з України до ОСОБА_4 в приватних справах. Вказана громадянка до митного контролю надала контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю ОСОБА_1 надала закордонний паспорт громадянки ОСОБА_4 053438947, виданий 28.12.2015р. поліцією м.Сучава на ім»я «Muntian Angelica» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Н214980. Під час проведення митних формальностей ОСОБА_1 предявила паспорт громадянки України для виїзду за кордон ЕК 658321, виданий 04.12.2009 року органом 7310 на ім»я ОСОБА_1. ОСОБА_1 підтвердила, що вищевказані паспортні документи належать їй.

Відповідно до інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДФС встановлено, що 17 листопада 2017 року ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «Audi A4» з р.н. JPS671 через пункт пропуску «Рава-Руська Хребенне» митного поста «Рава Руська» Львівської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, використовуючи закордонний паспорт громадянина ОСОБА_4, виданого на ім»я «Muntian Angelica».

Отже, на думку митного органу, ОСОБА_1, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «Audi A4» р.н. JPS671 використовувала паспортний документ громадянина ОСОБА_4, чим вчинила дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

У звязку із цим, 19 жовтня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_5 винесено постанову №2938/40800/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 636 209 грн. 98 коп. (а.с.4-5).

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб (ч.4 ст. 380 МК України).

Положеннями ст.485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства визначаються законом.

Згідно із п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто, у разі набуття громадянином України громадянства іншої держави, то останній не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Зі змісту положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №2185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №2201, слідує, що документом, який підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так, за приписами п.50 ч.1 ст.4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Як було встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є громадянка України, постійно проживає на території України за адресою вул.Горіхівська, 49Б м.Чернівці та в уповноважені органи з питанням виходу з громадянства України не зверталася.

Крім того, вказані обставини підтвердив в судовому засіданні й представник позивача ОСОБА_2, який зазначив, що його довірителька постійно проживає в Україні.

Таким чином, оскільки у позивачки, станом на момент ввезення спірного транспортного засобу наявний був як паспорт громадянки України, так і паспорт громадянки ОСОБА_4, та вона мала постійне місце проживання на території України, ОСОБА_1 у правовідносинах з Україною визнається лише громадянкою України.

Виходячи з наведеного, позивачка є резидентом і зобов'язана дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинна сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, за наявності у позивачки належним чином підтвердженого статусу громадянина-резидента остання не мала правових підстав для користування пільгами, встановленими ст. 380 МК України для громадян-нерезидентів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «Audi A4» р.н. JPS671.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивачка при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинна була сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч.1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №2938/408000/18 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №1116/24-70-19-30 від 17 вересня 2018 року (а.с.41).

Як вбачається зі змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобіля марки «Audi A4» р.н. JPS671 в розмірі 212 069 грн. 98 коп. було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, акту проведення його огляду. Зазначені у ній відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів (а.с.41). Уповноваженим особам запропоновано звернутися до експертів авто товарознавців (а.с.41-42).

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд зауважує, що 14.09.2018 року ОСОБА_1 під час складення протоколу про порушення митних правил виїжджала саме на автомобілі марки «Audi A4» р.н. JPS671, а отже у митного органу був доступ до вказаного транспортного засобу та можливість належним чином встановити його митну вартість.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 19 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил №2938/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич