Справа № 1540/4301/18
Суддя: Коблова О. Д.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4301/18
Провадження № 2-а/521/322/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, вказуючи що постановою в справі про порушення митних правил № 0432/50000/18 від 15.08.2018 року , винесеною в.о. заступника начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, громадянку Республіки Молдова ОСОБА_1, визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2238344,43 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом та просить суд скасувати зазначену постанову посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав до суду відзив, заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у позові та постанову Одеської митниці ДФС залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд доходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2018 о 00 годин 18 хвилин в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка») митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС напрямком з України до Молдови, в'їхав легковий автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, (країна реєстрації - MD), під керуванням громадянки Молдови ОСОБА_1.

Під час проходження митних формальностей громадянка ОСОБА_1 надала паспорт громадянки Молдови НОМЕР_3, виданий 18.01.2016 IS «CRIS» REGISTRU», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 - 167001360, подорожній лист ДАА № 044088, подорожній лист ДАА № 13071727, посвідчення про відрядження, наказ SRL «COMMAX» від 29.12.2017 № 134/12 «Про відрядження».

В ході здійснення митного контролю та за інформацією, наявною в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України встановлено, що 09.01.2018 о 15 годині 10 хвилин, через пункт пропуску «Mаяки-Удобне-Паланка» митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС, громадянкою ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, (країна реєстрації - MD), смугою руху «зелений коридор» з метою «особисте користування» у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 ввезла на територію України використовуючи паспорт громадянки Молдови НОМЕР_3, виданий 18.01.2016 IS «CRIS» REGISTRU».

Під час здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу було встановлено, що відносно громадянки Молдови ОСОБА_1 наявна інформація Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2017 № 643/9/15-70-65. Відповідно до вказаного листа, згідно обліків ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.03.2005 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 09.03.2005 Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Паспортом громадянина України для виїзду за кордон на території Одеської області не документувалася.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України №2235-III «Про громадянство України» від 18.01.2001, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про громадянство України» громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання Указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов'язки громадянина України.

Згідно з положеннями Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 № 201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI - тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікується за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, громадянка України ОСОБА_1, при ввезенні на митну територію України автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, (країна реєстрації - MD), заявила митному органу України, що вона є громадянкою Молдови та нерезидентом, чим вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Опитана за обставинами справи громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що 09.01.2018 в'їхала на територію України на транспортному засобі «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» для особистого користування. Метою поїздки на Україну є відрядження, оскільки ОСОБА_1 являється фінансовим директором SRL «COMMAX».

Під час проходження митного контролю та оформлення транспортного засобу у митний режим «тимчасове ввезення до 1 року» ОСОБА_1 надала паспорт громадянки Молдови НОМЕР_3.

ОСОБА_1 також повідомила, що не має громадянства України та постійно проживає у АДРЕСА_1.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст.459, 494 МК України співробітником Одеської митниці ДФС у відношенні громадянки України ОСОБА_1 складено протокол про ПМП № 0432/50000/18 від 27.02.2018 за ознаками ст.485 МК України.

Згідно з листом Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2017 № 643/9/15-70-65 згідно обліків ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.03.2005 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 09.03.2005 Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі - МК України) резидентами - фізичними особами вважаються: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, 09.01.2018 громадянка України ОСОБА_1 мала постійне місце проживання в Україні, у зв'язку з чим вона мала статус резидента (в розумінні вимог Митного кодексу України) та відповідні права та обов'язки щодо порядку проходження митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, передбаченого Митним кодексом України.

Зокрема, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, при цьому вони не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Навпаки, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8703 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, умови та порядок тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування резидентами та нерезидентами мають суттєву різницю по застосуванню заходів як тарифного, так й нетарифного регулювання.

В ході провадження по вказаній справі про порушення митних правил, 10.04.2018 на адресу Одеської митниці ДФС від адвоката ОСОБА_1 Калітенка С.А. надійшла заява від 10.04.2018 № 2018/04/10/1 про ознайомлення з матеріалами справи, надання копій відсутніх документів, відкладення розгляду справи .

Наявні матеріали справи були надані адвокату для ознайомлення.

Також 24.04.2018 № 2879/10-29 на адресу Одеської митниці ДФС від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення документів та закриття провадження.

У наданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що 09.01.2018 вона у зв'язку з відрядженням в'їхала на Україну на службовому легковому автомобілі «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, (країна реєстрації - MD), що належить зареєстрованій у Молдові компанії ІМ «COMMAX» SRL. Здійснення ОСОБА_1 відповідної службової поїздки підтверджується шляховим листом серії ДАА № 13071727.

Під час повернення до Молдови на вказаному транспортному засобі 27.02.2018 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0432/50000/18 за ст. 485 МК України.

З вказаним протоколом про порушення митних правил ОСОБА_1 категорично не погоджується, посилаючись на пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 розділу І Податкового кодексу України, фізична особа-резидент - це фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі якщо особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі,вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні.

ОСОБА_1 зазначає, що вона являється громадянкою Молдови з 1966 року, постійно проживає у Республіці Молдова за адресою: АДРЕСА_1.

З 04.01.2010 вона постійно працює на посаді фінансового директора компанії ІМ «COMMAX» SRL.

Для службового відрядження за маршрутом: Кишинів-Одеса, Одеса - Кишинів їй був наданий легковий автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1, який зареєстрований у Молдові та належить ІМ «COMMAX» SRL.

З огляду на зазначене вище, а також те, що ОСОБА_1 є громадянкою Молдови, з 1966 року зареєстрована та постійно проживає на території Молдови та здійснювала поїздку як працівник компанії ІМ «COMMAX» SRL на транспортному засобі, який належить компанії вона просить долучити до матеріалів справи про ПМП вказану заяву, а також винести постанову про закриття провадження у справі за відсутності у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

До заяви ОСОБА_1 додала копію паспорта громадянки Молдови НОМЕР_3, який видано органом IS «CRIS»REGISTRU», довідку від 12.03.2018 № 19/03 про реєстрацію за місцем проживання, відповідно до якої адміністрація власників житлового будинку «ACC nr.55/113» інформує, що ОСОБА_1, номер паспорта А 89135062, безперервно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1966 року, копію наказу ІМ «COMMAX» SRL від 04.01.2010 3 50/1-к про прийняття ОСОБА_1 на посаду фінансового директора з 01.04.2010.

Відповідно до ст. 1 МК України - законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, МК України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 МК України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання МК України та інших законодавчих актів.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються МК України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України (п. 1 ст. 3 МК України).

Норми МК України є спеціальними нормами по відношенню до інших законів під час вирішення питань пов'язаних з митним оформленням товарів при перетині митного кордону.

При цьому у п. 4 листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» зазначається, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Поняття місця проживання фізичної особи надано у ст. 29 Цивільного кодексу України, згідно з якою місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жилі приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Статтею 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - місцем проживання визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з ст. 3 Закону від 11.12.2003 № 1382-V реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документи, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відомості про місце проживання вносяться до таких документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, який надано тимчасовий захист.

Законом України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 - паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Особа, громадянство України якої припинено відповідно до Закону України «Про громадянство України», зобов'язана у порядку та строки, встановлені законодавством про громадянство України, повернути паспорт територіальному органу / територіальному підрозділу ДМС, що здійснив його оформлення, а в разі, коли така особа постійно проживає за кордоном, - закордонній дипломатичній установі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ - громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Наявність у ОСОБА_1 громадянства України підтверджена Головним управлінням державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2017 № 643/9/15-70-65.

В ході провадження по вказаній справі про порушення митних правил та під час розгляду справи ОСОБА_1 не було надано відповідні докази щодо відмови від громадянства України, а отже на даний час вона являється громадянкою України відповідно до вимог законодавства України з громадянства.

Таким чином, під час здійснення провадження у справі про ПМП №0432/50000/18 громадянкою України ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів постійного проживання за межами України.

Також відсутні підстави вважати, що автомобілем «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 користувалась на умовах тимчасового ввезення згідно з Конвенцією про тимчасове ввезення.

Згідно з пунктом «а» ст. 7 Додатку «С» Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція), прийнятої 26.06.1990 у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Відповідно до пункту «b» ст. 1 Додатку «С» цієї ж Конвенції «комерційне використання» означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Як слідує із положень п. 59 ст. 4 МК України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відповідно до ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення поміщуються виключно транспортні засоби комерційного призначення зазначені у ст. 189 МК України та Додатку «С» до Конвенції, на умовах визначених цим додатком.

Частиною 1 ст. 189 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Частиною 3 даної статті передбачено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовано Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973), до яких Україна приєдналась 01.08.2006 та 05.12.2004 відповідно.

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева, 1973) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках - їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 зазначеної Конвенції передбачено, що під час перевезення вантажів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника, а також який мстить вказівку, що договір перевезення підпадає під дію положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом при автомобільних перевезеннях може бути міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 335 МК України визначено перелік документів та відомостей, які перевізник (декларант, уповноважена ним особа), надають митному органу при перевезенні товарів автомобільним транспортом:

а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність);

б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні);

в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);

г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів;

ґ) відомості про кількість вантажних місць та упаковки;

д) найменування товарів;

е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Таким чином, визнання автотранспортного засобу (у тому числі легкового) як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись:

-при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацією;

при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товар-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (CMR).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, громадянин (як резидент так і нерезидент) може тимчасово в'їжджати на територію України на транспортному засобі комерційного призначення із звільненням від оподаткування і без застосування гарантії за умови, що вказаний транспортний засіб знаходиться у власності (користуванні) юридичної особи, яка зареєстрована на території іншої держави, та використовується в комерційних цілях (платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів).

При цьому громадянин, який ввозить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України повинен мати:

-документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу;

-належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу;

-документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України;

-документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення;

- документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

В наявних матеріалах не вбачається жодних документів, які б підтверджували використання транспортного «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безплатного перевезення товарів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 МК України та в Додатках В.1-В.9, С, Б до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990), на умовах, визначених вказаними Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Статтею 189 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом «а» ст. 5 Додатка «С» до Конвенції для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим Додатком, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

При цьому, пунктом «а» ст. 7 Додатка «С» до Конвенції зазначається, що незважаючи на положення ст. 5 цього Додатка, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Зазначені норми статей 105 та 189 МК України та Конвенції стосовно надання пільг в оподаткуванні митними платежами при тимчасовому ввезенні транспортних засобів - можуть застосовуватись виключно для транспортних засобів комерційного призначення (використання).

Враховуючи, що транспортний засіб марки «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 не використовувався для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, тобто не мав статусу транспортного засобу комерційного призначення (використання).

Згідно з п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 5704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до п. «с» ст. 1 Додатка «С» Конвенції «приватне використання» означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Пунктом «f» ст. 1 Конвенції термін «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Таким чином транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 не здійснював комерційні перевезення осіб та товарів, тому він відноситься до категорії транспортного засобу особистого користування, у зв'язку з чим були застосовані норми ст. 380 МК України.

Як слідує з матеріалів справи про порушення митних правил, зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України по «зеленому коридору».

Відповідно до ст. 366 МК України діє двоканальна система митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, тобто спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно, своїми діями, а саме обранням каналу переміщення транспортного засобу «зелений коридор», ОСОБА_1 здійснила декларування, обравши один з двох каналів проїзду транспортним засобом.

Враховуючи положення ст. 366 МК України транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного коридору («червоний коридор»).

Щодо методу визначення митної вартості, то у даному випадку застосовано резервний метод, відповідно до ст. 64 МК України.

Таким чином, 09.01.2018 ОСОБА_1, маючи статус громадянки - резидента (паспорт громадянки України та реєстрацію на території України), ввезла на митну територію України транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 смугою руху «зелений коридор» з метою «особисте користування» у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» без сплати митних платежів. Транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 не являється транспортним засобом комерційного використання та до нього не можуть бути застосовані норми, встановлені для комерційних транспортних засобів.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В ході провадження у даній справі було проведено експертне автотоварознавче дослідження, з метою встановлення вартості в країні реєстрації транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24.04.2018 № 57/18 «Про оцінку транспортного засобу», виданого ПП «ОСОБА_7» вартість вказаного автомобіля складає 279 071, 03 (двісті сімдесят дев'ять тисяч сімдесят одна гривня три копійки).

Відповідно до службової записки м/п «Аккерман» Одеської митниці ДФС від 15.06.2018 № 1158/15-70-65, з урахуванням вищевказаної вартості, у разі ввезення зазначеного транспортного «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 746 114, 81 грн.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, ОСОБА_1, при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації заявила органу доходів і зборів України, що вона є громадянкою Молдови та нерезидентом, чим вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 746 114, 81 гривень, які підлягали б сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом.

За вказаних обставин, в діях громадянки України ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Згідно з ч.1 статті 4 МК України ввезенням товарів, транспортних засобів на митну територію України вважається сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, а дозвіл органу доходів і зборів - це надання особі усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України), тобто виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, а також сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтями 277, 278 МК України передбачено, що об'єктом оподаткування митом є товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII Митного Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України. При цьому, датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Таким чином, умовою для отримання дозволу митниці на тимчасове ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування громадянами-резидентами є оформлення митної декларації шляхом проставляння посадовою особою відтиску особистої номерної печатки та сплата обов'язкових митних платежів. У разі невиконання цих умов, громадянин-резидент не має законних підстав, згідно з вимогами статті 380 МК України, на можливість застосування тимчасового ввезення автомобіля. Тобто, датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення.

Беручи до уваги вказане, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 485 МК України, при переміщенні на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - код НОМЕР_2, (країна реєстрації - MD), з вчиненням протиправних дій, які призвели до звільнення від сплати митних платежів, а саме 09.01.2018, тобто після перетину митного кордону та закінчення митного контролю та митного оформлення. За умови заявлення громадянкою ОСОБА_1 відомостей про фактичне місце проживання в Україні, тобто про статус резидента, без сплати митних платежів безпосередньо в пункті пропуску через державний кордон України, вона би не отримала дозволу митниці на переміщення цього автомобіля для тимчасового ввезення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд доходить висновку про спроможність позиції відповідача та вірність висновків, що послужили підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення. Ураховуючи викладене, суд вбачає правомірність оспорюваних дій доведеною та відмовляє в задоволенні відповідного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 73-80, 141, 241-251, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова