Справа № 2-а-1625/10
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2 А-1625/10X1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року. Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого

судді Таварткіладзе О.М.

при секретарі - Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Тітарчука Олександра Вікторовича «Про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі» , -

ВС ТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Тітарчука Олександра Вікторовича з адміністративною позовною заявою про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, мотивуючи це тим, що 02.11.2010 року Інспектором ДПС ВДАІ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Тітарчуком О.В. на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол про те, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Отамана Головатого в м. Одесі рухався зі швидкістю 87 км. на годину і таким чином перевищив дозволену швидкість руху на 27 км. на годину, чим порушив п. 12.4. ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 1 КУпАП, після чого Інспектор виніс постанову ВН № 431678 від 02.11.2010 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 255 грн. Однак окрім складення протоколу винність позивача ніяк не підтверджена - ані поясненнями свідків, ані технічною фото-відео фіксацією правопорушення за допомогою сертифікованого приладу, при цьому прилад «Беркут» не може розцінюватися, як сертифікований, бо цей прилад не має функцій відеозапису або фото фіксації і таким чином неможливо встановити, що зафіксована швидкість руху 87 км. на годину відноситься саме до автомобіля, яким керував позивач. Крім того, працівник ДАІ ОСОБА_2 при зупинці позивача чітко не представився, не роз*яснив йому права у відповідності до ст. 268 КУпАП і в подальшому не взяв до уваги пояснення позивача, про те, що він не порушував ПДР і не перевищував швидкість рух і незважаючи на прохання позивача відкласти винесення постанови до розгляду справи в суді, виніс оскаржувану постанову. Позивач вважає, що його права порушено і просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі. Він не знав, що може вказувати у поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення про незаконність дій працівників ДАІ. Позивач також зазначив, що безпосередньо під час зупинки Інспектором ДАІ його транспортного засобу, він не дивився на спідометр автомобілю, однак приблизно за 500 м. до зупинки він побачив, що їхав 60 км. на годину. До того ж в його автомобілі був свідок ОСОБА_3

Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Одеській області позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити і суду пояснив, що заявлений позивачем свідок ОСОБА_3 знаходився в салоні автомобілю і не був безпосередньо присутнім при розгляді адміністративної справи і тому фактично може підтвердити лише сам факт зупинки позивача, що жодною стороною не заперечується.

Відповідач - Інспектор ДПС ВДАІ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Тітарчук О.В. позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити і суду пояснив, що він дійсно 02.11.2010 року знаходився на службі, яку ніс на мобільному посту ДАІ на вул.. Отамана Головатого в м. Одесі згідно розстановки сил та засобів. Він дійсно зупинив автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 водій рухався зі швидкістю 87 км. на годину у середній смузі, однак автомобіль рухався першим і попереду автомобілів не було. Він представився і пояснив водієві причину зупинки. Водій був не згоден з порушенням ним правил дорожнього руху у вигляді перевищення швидкості. Він дійсно не роз*яснив у повному обсязі права особи, що притягується до адміністративної відповідальності згідно ст.. 268 КУпАП, однак водій не наполягав на повному обсязі роз*яснення його прав і заявив, що він їх і так знає. В салоні автомобілю у позивача дійсно хтось був, однак пасажир не виходив з автомобілю і не був присутнім при складенні протоколу і винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що він є давнім знайомим ОСОБА_1 В ой день він попросив позивача забрати його з лікарні, яка знаходиться у селищі ім. Котовського і завести додому на вул. Балківську в м. Одесі. Коли вони їхали з позивачем, його зупинили працівники ДАІ. Він з автомобілю не виходив і змісту бесіди позивача з працівником ДАІ не знає. Коли Інспектор ДАІ зупиняв позивача, він не дивився на спідометр і тому не знає з якою швидкістю рухався автомобіль позивача.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Титарчука О.В. про визнання дій щодо складення протоколу про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі слід відмовити , при цьому суд виходить із наступного:

Згідно протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 150115 від 02.11.2010 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Отамана Головатого в м. Одесі, рухався зі швидкістю 87 км. на годину і таким чином перевищив дозволену швидкість руху більш ніж на 20 км. на годину, що є порушенням п. 12.4 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч.І КУпАП (а. с. 5).

Згідно постанови ВН № 431678 від 02.11.2010 року, винесеної Інспектором ДПС ВДАІ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Тітарчуком О.В. на ОСОБА_1 накладено

адміністративний штраф у розмірі 255 грн. (а. с. 6).

Згідно ст. 289 КУПАП України постанову може бути оскаржено протяг м 10 днів з дня її постановлення. У разі пропущення строку з поважних причин даний строк може бути поновлений.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції кіно-фото і відеозапису.

Згідно ст. 254 КУпАП про скоєння адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на це посадовою особою... Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 255 ч. 2 КУпАП по справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до ведення органів, вказаних у ст. 222-234 даного Кодексу, протоколи мають право складати посадові особи цих органів.

Згідно ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1 КУпАП вправі працівники Державної автомобільної інспекції МВС України, що мають спеціальні звання.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення вказуються: дата і місце його складення, посада, П.І.Б. особи, що склала протокол, відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час і зміст адміністративного правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища і адреси свідків, якщо вони маються, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, що необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписаний також і цими особами. При складенні протоколу

особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз*яснюються права і обов*язки передбачені ст. 268 КУпАП., про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язана з*ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа у його скоєнні ....

У ст. 258 КУпАП наведені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається з переліченням сі а гей Кодексу, куди не входить ст. 122 ч.І КУпАП і з застереженням якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Також зазначено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідне до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 з астереження учасників дорожнього руху являє собою вплив на їх поведінку самим перебуванням працівника ДПС на найбільш напруженій ділянці маршруту, на місці пригоди або стихійно'о лиха, а також за допомогою роз'яснення водіям Правил дорожнього руху при зупиненні транспортних засобів.

Втручання при правопорушеннях полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу.

Під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП водіями та пішоходами.

До них належать: управління транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного, токсикологічного отруєння та під впливом медичних препаратів; перевищення встановленої швидкості руху; порушення правил проїзду залізничних переїздів і пішохідних переходів, обгону, маневрування, рядності руху, проїзду перехресть, перевезення людей, проїзд на заборонний сигнал світлофора; перехід дороги в невстановленому місці, на заборонний сигнал світлофора або безпосередньо перед транспортним засобом, -;о наближається; ходіння проїжджою частиною вулиць доріг за наявності тротуарів, узбіч.

При порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол, а також здійснює перевірку водія (у разі потреби та наявності достатніх підстав - також пасажирів) і транспортного засобу за наявними інформаційними базами даних.

За всіма виявленими порушенням;-: Правил дорожнього руху складається протокол про адміністративне правопорушення.

Суд доходить до переконання, що складення адміністративного протоколу є одним з джерел доказування у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Суд погоджується з запереченнями представника УДА ГУМВС України в Одеській області щодо неможливості взяти до уваги покази свідка ОСОБА_3 для підтвердження справедливості доводів позивача, оскільки, як вбачається з показів даного свідка, він бачив лише факт зупинки Інспектором ДАІ автомобіля, яким керував позивач і де знаход ився сам свідок, однак при цьому свідок заявив, що не бачив яка була швидкість під час зупинки автомобілю або безпосередньо перед його зупинкою. Крім того свідок зазначив, що він знаходився у автомобілі під спілкування позивача з інспектором ДАІ і тому чув зміст їх бесіди при складенні протоколу і винесенні постанови.

Судом встановлено, що дійсно Інспектором ДАІ не повністю були роз*яснені права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак разом з тим, суд

вважає, що не є спростованими і доводи Інспектора ДАІ, який не роз*яснив права позивачу з посиланням на те, що той заявив Інспектору, що йому відомі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не заперечував в судовому засіданні і позивач.

Таким чином, суд вважає, що дії Інспектора ДАІ, який не роз*яснив у повному обсязі позивачу права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, формально є порушенням права позивача, який однак не наполягав на їх роз*ясенні і заявив, що йому відомі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що за таких обставин, не відбулося неправильного вирішення справи з боку Інспектора ДПС ОСОБА_2 щодо належного фіксування перевищення швидкості, допущеного позивачем і вирішення відносно нього адміністративної справи.

Суд вважає такими, що не знайшли підтвердження доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо:

складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 255 грн. з порушенням ст. ст. 247 і 251 КУпАП, оскільки доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів, речовими доказами, протоколом про вилучення речей (документів);

не прийнятті Інспектором Тітарчуком О.В. до уваги факту, що позивач не був згоден з порушенням, що йому було інкриміноване і не взяттям до уваги його пояснень, оскільки з адміністративного протоколу на який посилається позивач і копію якого він додав до свого адміністративного позову не вбачається, що Інспектор перевищив свої повноваження посадової особи і неправильно зафіксував та кваліфікував дії позивача, пов*язані з порушенням Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що не можуть бути взятими до уваги доводи позивача про те, що його вину підтверджено лише протоколом про адміністративне правопорушення на підставі даних технічного приладу «Беркут» - не сертифікованого приладу, показання якого не можуть бути використані, як докази, оскільки технічний прилад «Беркут» є сертифікованим і у відповідності до наказу МВС України № 33 від 01.03.2010 року входить до переліку технічних засобів, що можуть використовуватися підрозділами ДАІ МВС України для вимірювання швидкості руху на агтодорогах України. Крім того, у справах про адміністративні правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених для складення протоколу про адміністративні правопорушення і проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд доходить висновку, що при складенні адміністративного протоколу Інспектором Тітарчуком О.В. було правильно встановлено сутність правопорушення, допущеного позивачем і правильно кваліфіковані його дії та правильно вжито вид адміністративного стягнення і його розмір.

Згідно ст. 288 КУпАП України постанову посадової особи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення може бути оскаржене у районний, міській, районний у містах, міськрайонний суд в порядку КАС України з особливостями, встановленими даним Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпАП України орган або посадова особа, що розглядає скаргу або протест на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і аргументованість винесеної постанови і приймає одно з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу чи протест без задоволення; скасовує постанову і спрямовує справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює міру стягнення у межах, передбачених нормативним актом про адміністративну відповідальність з тим, щоб однак стягнення не було посилене.

Таким чином, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Титарчука О.В. про визнання дій щодо складення протоколу про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 122, 221, 247, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 6, 7, 11, 69, 70, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Тітарчука Олександра Вікторовича про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Таварткіладзе О.М.