Справа № 200/9875/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року справа №200/9875/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 р. (у повному обсязі складено та підписано 01 листопада 2018 року у м. Слов'янськ) у справі № 200/9875/18-а (головуючий І інстанції суддя Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 03.10.2018 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила зобов'язати відповідача виплатити на її користь допомогу на поховання та суму недоотриманої пенсії, яка залишалася недоодержаною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з її смертю (а.с. 4-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 31-33).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що, враховуючи принципи міжнародного права у спірних правовідносинах, вона не може бути позбавлена права на одержання належних їй сум.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з підставами відмови у задоволенні позову, наведеними в судовому рішенні.

Позивач в судове засідання не прибула.

Представник відповідача до суду не прибув, направив до суду лист, в якому просив розглянути справу без участі його представника.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 19.11.2016 року зроблено відповідний актовий запис № 3058 Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області (а.с. 14).

30 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно свідоцтва позивач успадкувала майно у вигляді права на частину квартири (а.с. 16).

13 липня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату їй недоотриманих виплат (а.с. 17).

Листом від 13.08.2017 № 3086-щ-01 відповідач відмовив їй у виплаті коштів із посиланням на приписи ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких суми пенсій, що підлягали виплаті пенсіонеру з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 18).

Спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті на користь позивача допомоги на поховання та суму недоотриманої пенсії, яка залишалася недоодержаною ОСОБА_2 у зв'язку з її смертю.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову правомірним, з огляду на наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 року (далі Закон № 2262).

Статтею 61 Закону № 2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його сім'ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п'ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із пунктом 4 вказаного Порядку, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім'ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 19 листопада 2016 року зробило відповідний актовий запис № 3058 та видано свідоцтво про смерть (а.с. 14).

Позивач, як особа, що має родинні зв'язки з пенсіонером, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії та допомоги на поховання - 13 липня 2018 р., тобто, більш ніж через 6 місяців після смерті ОСОБА_2

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи, що позивач звернулась із заявою про виплату пенсії з порушенням шестимісячного строку, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відмовляючи позивачу у виплаті недоодержаної пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача виплати допомогу на поховання та суму недоотриманої пенсії, яка залишилася недоодержаною ОСОБА_2 у зв'язку з її смертю.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов'язання відповідача виплати допомогу на поховання та суму недоотриманої пенсії, яка залишилася недоодержаною ОСОБА_2 у зв'язку з її смертю задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 статі 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 р. у справі № 200/9875/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2018 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко