Справа № 0440/6306/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року Справа № 0440/6306/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕД ХОЛДІНГЗ" про стягнення заборгованості,-
Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гед Холдінгз», в якому просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг у сумі 447 825,17 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017-2018 роки, які не сплачені в добровільному порядку та нарахована відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України пеня.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 вересня 2018 року.
27 вересня 2018 року підготовче засідання відкладено на 18 жовтня 2018 року, у зв'язку з не явкою сторін.
18 жовтня 2018 року підготовче засідання відкладено на 26 жовтня 2018 року, у зв'язку з не явкою представника відповідача.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27 листопада 2018 року.
16 листопада 2018 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що оскільки державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мойсеєнко О.О. прийнято постанову про арешт коштів ТОВ «Гед Холдінгз» від 01.09.2017 року та постанову про арешт майна від 29.08.2017 року в рамках виконавчого провадження ВП №545868664, то починаючи з вересня 2017 року товариство не мало можливості сплачувати задекларовані суми орендної плати за користування земельними ділянками, про що було повідомлено ГУ ДФС у Закарпатській області. Враховуючи викладене, позовні вимоги є такими, що не відповідають приписам діючого законодавства, є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
27 листопада 2018 року у зв'язку з перебуванням судді Боженко Н.В. на лікарняному, судове засідання відкладено на 06 грудня 2018 року.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника в письмовому провадженні. 10 грудня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, зокрема, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом, тому позов підлягає задоволенню.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням поданої заяви та вимог ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляду справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Гед Холдінгз» зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку, як платник податків і зборів.
З матеріалів справи вбачається, що в інтегрованих картках платника податків за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гед Холдінгз» обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у сумі 447 825,17 грн., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань нарахованих платником самостійно та пені, що також підтверджується розрахунком податкового боргу відповідача.
Пеня у розмірі 4 379,29 грн. по платежу 50 18010600 «орендна плата з юридичних осіб», яка нарахована відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Пунктами 54.1, 54.5, ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).
Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідачем не сплачені узгоджені податкові зобов'язання в необхідних розмірах у встановлений законом термін.
Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до положення п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З наведеного вбачається, що позивачем вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобов'язань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.
Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно пунктів 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
В своїх запереченнях на позов відповідач не заперечує проти факту виникнення заборгованості, однак вказує на те, що оскільки грошові кошти підприємства на всіх рахунках, відкритих у банках, арештовані, підприємство не мало можливості сплачувати орендну плату.
Проте, суд вважає такі посилання відповідача безпідставними, оскільки факт арешту коштів, не позбавляє обов'язку сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю.
Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.12.2018 року.

Суддя Н.В. Боженко