Справа № 815/7154/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа №815/7154/15

адміністративне провадження №К/9901/8680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у судовому засіданні без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 (колегія суддів у складі: Романішина В.Л., Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.) у справі № 815/7154/15 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова Олександра Володимировича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова О.В., в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 відповідно до постанови ВП № 45925604, вилучення автомобіля марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 та передачі третім особам на відповідальне зберігання;

- зобов'язати державного виконавця Хлєбникова О.В. повернути позивачу вказаний автомобіль.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2016 позов задоволено частково: визнано протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова О.В. із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження № 45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 опису й арешту, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року скасовано та прийнято нову, якою позов залишено без задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 по справі № 2-7122/11 задоволено подання Другого Приморського ВДВС ОМУЮ про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, відповідно до якої: ОСОБА_6 визнав заборгованість перед ОСОБА_1, що зазначена в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 у розмірі 186 167,30 грн.; в рахунок погашення заборгованості в розмірі 186 167,30 грн. ОСОБА_6 передає у власність ОСОБА_1 автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2; у зв'язку з досягненням домовленості та добровільним врегулюванням порядку виконання судового рішення, виконавче провадження № 31752247 закінчено.

Зазначений транспортний засіб в порядку, визначеному Законом України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) знаходився на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2

Також, судами встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області) перебувало виконавче провадження № 45925604 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого за № 1114, виданого 13.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, за рахунок реалізації якої підлягають задоволенню вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 4 411 454,57 грн.

В межах вказаного виконавчого провадження 05.01.2015 державним виконавцем Хлєбниковим О.В., у зв'язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу в наданий для самостійного виконання строк, відповідно до статті 28 Закону № 606-XIV, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 441 145,56 грн. на користь держави. Постановами державного виконавця Хлєбникова О.В. від 05.01.2015 накладено арешти на майно боржника: квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, а також все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

06.03.2015 ОСОБА_7, на зберіганні якого перебував автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області із заявою, в якій повідомив про неможливість подальшого зберігання майна та зазначив про факт передачі 03.03.2015 транспортного засобу громадянці ОСОБА_8

17.04.2015 старшим державним виконавцем Хлєбниковим О.В., в межах виконавчого провадження № 45925604 щодо стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 441 145,46 грн. на користь бюджету, проведено опис й арешт автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 та передано його на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_8

Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом спору є дії старшого державного виконавця ВПРВ УДВС ГТУЮ Хлєбникова О.В. із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження № 45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 опису й арешту, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов висновку, що державний виконавець Хлєбников О.В., при зверненні стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження № 45925604, діяв без з'ясування фактичних обставин, що мають суттєве значення, зокрема, судом встановлено відсутність в матеріалах виконавчого провадження № 45925604 доказів на підтвердження правомірності знаходження на зберіганні автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 у громадянина ОСОБА_7, наявності інформації про хід виконавчого провадження, в рамках якого вказаний автотранспортний засіб був переданий йому на зберігання, повідомлення сторін зазначеного виконавчого провадження про опис зазначеного автомобіля.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав до скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без задоволення. Рішення суду вмотивоване тим, що старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Хлєбников О.В. не може бути належним відповідачем у цій справі.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що на адміністративні справи щодо оскарження інших рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, не пов'язаних з проведенням виконавчих дій, не поширюється особливості розгляду таких справ, які встановлені статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини четвертої статті 82 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною третьою статті 181 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 3 Закону України від 24.03.1998 № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу» (далі - Закон № 202/98-ВР) органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, а також їх державні виконавці не визначені Законом № 202/98-ВР як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області не входить до визначеного Законом № 202/98-ВР переліку органів державної виконавчої служби, - це виключає можливість його участі у даній справі в якості відповідача.

При цьому, відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

За таких обставини, Суд, вважає, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 у справі № 815/7154/15 залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх
Судді: О.В. Білоус
Т.Г. Стрелець