Справа № 804/398/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

10 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/398/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: Дзюба М.О.,

представника відповідача: Крейси Л.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 25 квітня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Коренев А.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі №804/398/18 за позовом державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,-

в с т а н о в и в :

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з позовом, в якому просив, з урахуванням уточнень: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2018/00001 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС; визнати протиправним та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів № 110080/2018/100001/1 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС; зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС вчинити дії, щодо визначення митної вартості уранового оксидного концентрату в загальній кількості 193 175,914 кг за митними деклараціями (форма МД-2) від 09.01.2018 №UА110080/2018/000017 та від 10.01.2018 №UА110080/2018/000109 із застосуванням методу за ціною контракту - додаткової угоди від 03.10.2017 № 14 до контракту від 28.01.2014 № 70/13, укладеного між ДП "СхідГЗК" та Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH за одиницю товару 73,00 USD за 1 кілограм урану.

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що митна вартість товарів визначається за першим методом оцінки, а саме: за ціною договору, і тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів, щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості митні органи визначають митну вартість самостійно із застосуванням інших методів. При цьому метод 2 г є резервним застосовується останнім. Перелік наданих Позивачем документів містить документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів. Таким чином, Відповідачем безпідставно та протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, відмовлено в прийнятті митної вартості товарів та застосовано метод визначення митної вартості 2 г. Вищевказані протиправні картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110080/2018/00001 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС та рішення про визначення митної вартості товарів № 110080/2018/100001/1 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС суттєво порушують інтереси ДП "СхідГЗК" та спричинили додаткові витрати на розмитнення отриманого товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді справи та прийнятті рішення судом першої інстанції не була надана оцінка обставинам господарських взаємовідносин між позивачем та компанією нерезидентом постачальником товару, які мають значення для правильного вирішення справи. Позивач зазначає, що ним до митного оформлення товару було подано документи в достатньому обсязі для підтвердження числових складових вартості товару, тому у відповідача не повинно було виникати обґрунтованих сумнівів в правомірності визначеної декларантом митної вартості товару за ціною контракту. Також позивач зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції зроблено необґрунтований висновок, що заявлена митна вартість УОК в розмірі 73.00 дол. США за кілограм уранового оксиду концентрату не відповідає положенням b) статті V контракту від 28.01.2014 року. При цьому судом взагалі не надано оцінки доводам позивача з приводу того, що з моменту укладення та дії контракту від 28.01.2014 року №70/13, сторони не керувалися положеннями b) статті V приймаючи до уваги різке зниження котирувань уранових цін в довгостроковому сегменті світового уранового ринку, що підтверджується наданими позивачем доказами. Тому сторони визначали обсяг та вартість кожної партії товару шляхом укладення додаткових угод починаючи з 2014 року. Також, позивач зазначає, що при прийнятті рішення у справі судом першої інстанції не надано оцінки наданим позивачем доказам - довідкам ДП «Держзовнішінформ» про рівень цін уранового оксиду концентрату за приведеною формулою U308, у відповідності до світових індикаторів U308 за щотижневою деталізацією та наприкінці місяця на п'ятирічний контракт у вересні - жовтні 2017 року. Позивач зазначає, що згідно зазначених довідок у вересні та жовтні (на передодні місяця та в місяць укладення додаткової угоди від 03.10.2017 року №14) рішень світових цін складав 71.00 дол. США.

Також, від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що висновки відповідача щодо невідповідності заявленої декларантом митної вартості товару не обґрунтованими. Наводить принципи ціноутворення на урановому ринку, на підтвердження чого надає копію витягу з контракту та митну декларацію по іншим відносинам поставки. Крім того, позивачем зазначено про неможливість врахування обставин, встановлених під час досудового розслідування при наданні оцінки обставинам у даній справі, оскільки немає такого, що набрав законної сили вироку суду у справі за відповідним кримінальним обвинуваченням.

24 вересня 2018 року від Дніпропетровської митниці ДФС на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що подані позивачем до митного оформлення документи на підтвердження митної вартості товару, визначеної декларантом за методом №1, містили невідповідності щодо ціни товару, методу її розрахунку, тому митним органом було обґрунтовано проведено консультації, а у зв'язку з не усуненням позивачем невідповідностей додатково поданими документами, скориговано митну вартість постановленого УОК. Відтак, на думку відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови. Також, відповідач зазначає, що доводи позивача про те, що судом першої інстанції безпідставно вказано на відкриття кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами ДП «СхідГЗК» дій за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України по взаємовідносинам з постачання оксиду урану, щодо якого прийнято спірні рішення та картку відмови, є необґрунтованими, оскільки про факт відкриття кримінального провадження було відомо під час здійснення митного контролю, на підтвердження чого відповідачем до суду першої інстанції надано відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ДП "СхідГЗК" та Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft бул укладено довгостроковий контракт купівлі-продажу уранового оксидо концентрату від 28.01.2014 № 70/13. Відповідно до статті II зазначеного Контракту Покупець погоджується купити, а Продавець погоджується продати всі права, включаючи прав, власності на УОК (з вмістом урану не менше 60%), що містить номінальної кількість не менше 3000000,00 (три мільйони) (+1%) кілограмів урану вигляді УОК (тут і надалі - "Номінальна кількість"), яка має бути поставлене на підставі Повідомлення Покупця в обсязі 600 000,00 (шістсот тисяч) кілограмів урану у вигляді УОК щорічно в період 2014-2018 років відповідно до умов Статті III до цього Контракту.

Реалізація кожної "Партії Поставки" оформлюється шляхом підписання додаткової угоди до цього Контракту.

Додатковою угодою від 09.03.2017 року № 11 до контракту купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 70/13 від 28.01.2014 на 2017 рік були визначені зобов'язання: Steuermann Investitions und Handelsgesellschaft mbH з поставки урану у вигляді УОК в обсязі 200000,0 кг частинами пар: поставки по 100000,00 кг до 15.06.2017; ДП "СхідГЗК" - з оплати не менше 75% вартості "Частини партії Поставки" (100000 кг урану у вигляді УОК шляхом передплати на підставі попереднього інвойсу. ДП "СхідГЗК" на виконання своїх зобов'язань, визначених додатковою угодою від 09.03.2017 року № 11, здійснило передплату "Частини партії Поставки" (100000 кг урану у вигляді УОК) на користь Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH, в сумі 11237586,59 євро, що підтверджується платіжними дорученнями від 04.04.2017 та від 19.04.2017 року.

У зв'язку з неготовністю ДП "СхідГЗК" прийняти товар в терміні зазначені додатковою угодою від 09.03.2017 № 11, між ДП "СхідГЗК" Steuermann Investitions und Handelsgesellschaft mbH 02.06.2017 було укладено додаткову угоду № 13 про продовження термінів поставки.

03.10.2017року між ДП "СхідГЗК" та Steuermann sstitions - und Handelsgesellschaft mbH було укладено додаткову угоду - про поставку урану у вигляді УОК в обсязі 200000,0 кг частинами партії поставки по 100000,00 кг до 31.12.2017 за ціною 73,00 USD за кілограм урану.

16.12.2017 року товар за контрактом було поставлено на митну територію України на склад покупця - Станція Жовті Води-2, що підтверджується залізничною накладною № 0025142.

20.12.2017 року Позивачем була оформлена вантажна митна декларація № UA110080/2017/007374, до якої було додані всі необхідні документи перередбачені ст. 335 Митного кодексу України, а саме: Сертифікати якості на кожну партію товару; Пакувальний лист вантажу в контейнерах; Рахунок-фактуру від 01.12.2017 № 305-212 VG/001/001; Залізничні накладні № 0025142; Відвантажувальну специфікацію № 4; Сертифікат про походження товару; Виписки банку з особового рахунку від 04.04.2017 та від 19.04.2017; Довідку щодо цін світового уранового ринку з додатками; Копію контракту купівлі-продажу УОК від 28.01.2014 № 70/13; Копію додаткової угоди до контракту від 03.10.2017 № 14; Дозвіл держаної служби експертного контролю України; Дозвіл на здійснення міжнародних перевезень радіоактивних матеріалів; Договір від 05.01.2017 № 7-Д/6109/09. Форма ЄУД для розміщення товарів та тимчасове зберігання UA110080/0166 від 18.12.2017; Лист від 20.12.2017 № 38-03/7936.

В ході проведення консультацій та на письмові повідомлення декларанту від 27.12.2017 року № 80083; від 29.12.2017 року № 80158; від 03.01.2018 року № 80223 ДП "СхідГЗК" на адресу митниці було додатково направлено інформацію та письмові документи на підтвердження митної вартості: а саме:

Лист від 21.12.2017 № 09-02/7976 з/додатками на підтвердження здійснення господарських операцій;

Лист від 26.12.2017 № 09-02/8054 з додатками щодо ціни контракту;

Лист-роз'яснення щодо ціни контракту від 28.12.2017 № 26-02/8194;

Лист державної служби експертного контролю України від 29.12.2017 №4849/14-17;

Лист-роз'яснення щодо умов контракту від 02.01.2018 № 09-02/31;

Лист роз'яснення з додаванням експертного висновку від 04.01.2018 № 09-02/106.

Однак, позивачу було відмовлено у прийнятті митної декларації, про що оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2018/00001 від 05.01.2018року та за результатами розгляду ВМД було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110080/2018/100001/1 від 05.01.2018 року з встановленням суми вартості товару за 1 кг УОК - 80,00 USD (том. 1 а.с. 97-108).

Не погоджуючись з означеними Рішенням щодо коригування митної вартості товарів від 110080/2018/100001/1 від 05.01.2018 року, та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2018/00001 від 05.01.2018року, позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування та зобов'язання вчинити певні дії.

Також судом встановлено, що станом на час здійснення митного контролю за фактом вчинення службовими особами ДП «СГЗК» дій за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відкрито кримінальне провадження, що стосується договірних відносин саме з Steuermann sstitions - und Handelsgesellschaft mbH.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що наявність в поданих декларантом для митного оформлення документах розбіжності, слугувало достатньою підставою для відмови ДП «СГЗК» у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товару, також Дніпропетровською митницею ДФС було обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Так, встановлені обставини справи свідчать, що до митного оформлення декларантом було надано такі документи: Сертифікати якості на кожну партію товару; Пакувальний лист вантажу в контейнерах; Рахунок-фактуру від 01.12.2017 № 305-212 VG/001/001; Залізничні накладні № 0025142; Відвантажувальну специфікацію № 4; Сертифікат про походження товару; Виписки банку з особового рахунку від 04.04.2017 та від 19.04.2017; Довідку щодо цін світового уранового ринку з додатками; Копію контракту купівлі-продажу УОК від 28.01.2014 № 70/13; Копію додаткової угоди до контракту від 03.10.2017 № 14; Дозвіл держаної служби експертного контролю України; Дозвіл на здійснення міжнародних перевезень радіоактивних матеріалів; Договір від 05.01.2017 № 7-Д/6109/09. Форма ЄУД для розміщення товарів та тимчасове зберігання UA110080/0166 від 18.12.2017; Лист від 20.12.2017 № 38-03/7936.

Як зазначає позивач, вказаний пакет документів належним чином підтверджував числові значення заявленої митної вартості товарів, тому у митного органу були відсутні обґрунтовані сумніви для умов невизнання митної вартості товару, проведення консультацій та витребування додаткових документів у декларанта.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, як зазначає відповідача під час опрацювання поданих до митного оформлення документів ним було виявлено такі розбіжності.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди від 03.10.2017 року №14 до контракту №70/13 передбачена оплата покупцем не менше 75% вартості «Частини партії поставки» (100 000 кг. У рану у вигляді УОК), яка здійснюється шляхом передоплати на підстав попереднього інвойсу Продавця. Остаточний розрахунок за «Частину Партії Поставки» (100 000 кг. Урану у вигляді УОК) покупець здійснює не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно додаткової угоди №10-1 від 21.03.2017 року сторони домовились, що валютою договору є Долар США. Якщо інвойс або декларація встановлені/оформлені в Доларах США, а платіж проведено в Євро, то перерахунок валюти платежу у валюту контракту здійснюється за курсом Європейського центрального Банку на дату платежу. Відповідні курси Євро до Долару США використовуються в значенні, що вказані для відповідної дати на офіційному сайті Європейського центрального Банку.

До митного оформлення надано виписки банку від 04.04.2017 року, від 19.04.2017 року, платіжні доручення в іноземній валюті від 04.04.2017 року№200 на суму 1 900 000.00 євро, від 19.04.2017 року №30 на суму 9 337 586.59 євро (всього 11 237586.59 євро), що в перерахунку складає 12 039 929.13 дол. США. Вказані платіжні доручення містять посилання на інвойс від 03.04.2017 року №212 VG/001/001.

Відповідно до додатково наданого декларантом рахунку- проформи від 03.04.2017 року №212 VG/001/001, оплату на користь нерезидента здійснено з урахуванням зазначеної у вказаному рахунку ціни урану оксидного концентрату в обсязі 200 000.00 кг, зазначеної як 80 дол. США за 1 кг на загальну вартість 16 000 000 дол. США, що не відповідає задекларованій в МД ціні товару по інвойсу №305-212 VG/001/001.

В п. 3 додаткової угоди від 03.10.2017 року №14 до контракту №70/13 передбачено, що ціна УОК поставки складає 73 дол. США за кілограм урану, включаючи вартість упаковки та витрати на доставку до місця поставки, в свою чергу, поданий для митного оформлення інвойс №305-212 VG/001/001 від 01.12.2017 року містить інформацію про ціну товару 73 дол. США за кілограм уранового оксидного концентрату, а не урану.

Відповідно до положень п. Ь) статті V "Ціна та оплата за УОК" контракту 28.01.2014 року №70/13, "для партій поставок в період 2015 -2018 роки ціна буде, визначатися таким чином: 60% фіксованої ціни (138,00 дол.США) плюс 40% середньоарифметичного значення індикаторів цін довгострокового ринку урану за останні чотири місяці, що передують підписанню додаткової угоди до контракту, включаючи вартість упаковки та витрат на доставку до місця поставки".

Відповідно до задекларованих відомостей (гр. 44 ЕМД №UA110080/2017/007374), доставку партії товару здійснено на виконання додаткової угоди №14 від 03.10.217 року.

Додаткова угода №14 підписана сторонами 03.10.2017 року, виходячи з умов п. Ь) статті V "Ціна та оплата за УОК" контракту від 28.01.2014 №70/13, ціна мала бути розрахована на рівні 116,336 дол.США (82,80 +33,536) наступним чином: 60% фіксованої ціни (138,00 дол.США), що складає 82,80 дол.США плюс 40% середньоарифметичного значення індикаторів цін довгострокового ринку урану за останні чотири місяці, що передують підписанню додаткової угоди до контракту, включаючи вартість упаковки та витрат на доставку до місця поставки, що складає: 33,536 дол.США.

Позивач зазначає, що п. Ь) статті V "Ціна та оплата за УОК" контракту від 28.01.2014 №70/13 не виконується сторонами з моменту укладення контракту. Обсяг та ціна поставленого товару визначається лише додатковими угодами.

Також, позивач зазначає, що додатковою угодою від 03.10.2017 року №14 було остаточно змінено ціну товару по даній поставці, про що також визначено в інвойсі №305-212 VG/001/001 від 01.12.2017 року, що пояснює невідповідності ціни товару в поданих позивачем документах.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені доводи позивача обґрунтованими та зазначає, що вони повністю узгоджуються з приписами зовнішньоекономічного Контракту, а саме п. d та f статті XIV, якими передбачено, що у Контракті містяться всі угоди сторін , що стосуються цього питання, жодні зміни, доповнення чи відмова від виконання Контракту не матимуть сили без письмової згоди обох сторін.

Тобто, контрактом прямо передбачено можливість укладення додаткових угод для зміни, припинення або доповнення умов контракту, зокрема визначення ціни та обсяги поставки, тому неврахування відповідачем додаткової угоди при митному оформлені товару є необґрунтованим.

Судом також встановлено, що за наслідками розгляду документів, декларанту запропоновано подати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини. Також, декларанту повідомлено, що за власним бажанням він може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В ході проведення консультацій декларантом додатково було подано такі документи:

Лист від 21.12.2017 № 09-02/7976 з/додатками на підтвердження здійснення господарських операцій;

Лист від 26.12.2017 № 09-02/8054 з додатками щодо ціни контракту;

Лист-роз'яснення щодо ціни контракту від 28.12.2017 № 26-02/8194;

Лист державної служби експертного контролю України від 29.12.2017 №4849/14-17;

Лист-роз'яснення щодо умов контракту від 02.01.2018 № 09-02/31;

Лист роз'яснення з додаванням експертного висновку від 04.01.2018 № 09-02/106.

Так, відповідно листа від 28.12.2017 року №26-02/8194 «Про установлення ціни на товар», позивач повідомив, що ціна товару згідно додаткової угоди №14 від 03.10.2017 року була узгоджена в ході переговорів сторін на підставі зниження цін на світовому ринку урану відповідно до інформації офіційного видання світового консалтингового агентства The Ux Consulting Company, а також з урахуванням індикаторів галузевого консульства Trade Tech.

Листом - роз'ясненням від 02.01.2018 № 09-02/31 декларант зазначив, що при укладенні додаткової угоди від 03.10.2017 року №14 про поставку урану у вигляді УОК за ціною 73 дол. США за 1 кг. Урану керувався положеннями п. d та f ст. XIV контракту від 28.01.2014 року, а саме: доповнення, відмова від виконання обов'язків контракту не матимуть сили без підписання додаткової угоди сторонами.

Тобто, позивачем виконано вимоги митного органу та під час консультації подано документи на підтвердження митної вартості товару.

Також, встановлені обставини справи свідчать, що для підтвердження митної вартості товару декларантом було подано експертний висновок щодо ціни товару від 03.01.2018 року №Э-2.

Однак митний орган не врахував подані позивачем документи для умов визначення митної вартості товару, зазначив, що митна вартість товару не підтверджена, оскільки позивач не надав документів на підтвердження числових розбіжностей вартості товару.

Відповідач зазначив, що станом на час укладення додаткової угоди до зовнішньоекономічного контракту сторони не врахували, що оплата за товар вже відбулась.

Також, митний орган зазначив, що згідно п. 4 додаткової угоди від 03.10.2017 року №14 до контракту №70/13 передбачено, що остаточний розрахунок за частину партії товару здійснюється не пізніше 30 календарних днів після поставки. Відповідно до п. С статті І контракту «Датою Поставки» для залізничного транспортування є дата штампа станції залізниці (України) на залізничній накладній. Отже, станом на час проведення консультацій 05.01.2018 року строк оплати за частину партії поставки сплинув, а позивач не надав до митного органу розрахункових документів.

З приводу зазначених доводів відповідача суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою збільшення обсягів виробництва УОК сторонами було укладено додаткову угоду від 09.03.2017 року про придбання урану у вигляді УОК в обсязі 200000.0 кг частинами, після чого ДП «СхідГЗК» на підставі попереднього інвойсу від 03.04.2017 року здійснив передплату за частину товару. Однак у зв'язку із неготовністю прийняти товар було укладено додаткову угоду до контракту про продовження термінів поставки.

В подальшому, у зв'язку зі змінами ціни на уран в світі, сторонами контракту було укладено додаткову угоду від 03.10.2017 року №14 про зміну ціни поставки. Та поставку здійснено за ціною визначеної додатковою угодою №14 від 03.10.2017 року, з урахування передплати проведеної за попереднім інвойсом.

Таким чином, сторонами контракту змінено ціну поставки товару після проведеної передплати, у зв'язку з обставинами здійснення господарської діяльності, які стались на момент виконання зобов'язання, що є їхнім правом. При цьому, суд зазначає, факт внесення передплати позивачем за товар, не може ставити в залежність право сторін на зміну умов контракту, оскільки таке право прямо передбачене контрактом.

Щодо доводів відповідача про ненадання декларантом розрахункових документів за остаточними розрахунками за поставлений товар, суд зазначає наступне.

Як вірно вказано відповідачем п. 4 додаткової угоди від 03.10.2017 року №14 до контракту №70/13 передбачено, що остаточний розрахунок за частину партії товару здійснюється не пізніше 30 календарних днів після поставки. Відповідно до п.С статті І контракту «Датою Поставки» для залізничного транспортування є дата штампа станції залізниці (України) на залізничній накладній.

Так, поставка партій УОК здійснювалась на умовах DAP (ІНКОТЕРМС-2010) , станції Тополі (Куп'янськ - пункт контролю), Південної залізниці, Україна.

На залізничній накладній проставлені штампи, згідно яких датою відправлення вантажу є 30.11.2017 року з Республіки Казахстан, датою поставки є 14.12.2017 року - станція Тополі (Куп'янськ - пункт контролю), Південної залізниці, Україна.

Отже, станом на час проведення консультацій - 05.01.2018 року не настав граничний строк проведення розрахунків за партію товару, тому позивачем не було та не могло бути надано відповідачу відповідні платіжні документи.

Крім того, позивачем до суду подано докази на користь протиправного не проведення банком розрахункових операцій по перерахуванню коштів позивачем за поставлений товар.

Згідно рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2018 року зобов'язано банківську установу провести переказ сум грошових коштів остаточного розрахунку за контрактом №70/13 на користь Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH.

Також, судом апеляційної інстанції враховано пояснення з приводу ціноутворення на ринку урану із посиланням на інший зовнішньоекономічний контракт, митну декларацію, а також доводи позивача, що раніше при інших поставках аналогічного товару у митного органу не виникало сумнівів щодо правильності визначення митної вартості товару, та митне оформлення відбувалось за ціною контракту.

Вказане свідчить на користь відсутності підстав для неприйняття до митного оформлення поданих позивачем документів для визначення митної вартості товару за ціною контракту.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що за наслідками розгляду даної справи судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що свідчили на користь впливу порушення кримінальної справи у відношенні посадових осіб ДП «СхідГЗК» щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України на обставини, що є предметом розгляду у даній справі. Відтак, зазначений факт судом до уваги судом апеляційної інстанції не приймається.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення часткового позовних вимог ДП «СхідГК», а саме визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що скасування рішення та картки відмови є достатнім способом захисту порушених прав позивача, тому вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії по визначенню митної вартості за ціною контракту задоволенню не підлягають.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

в с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі №804/398/18 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2018/00001 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС;

Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів № 110080/2018/100001/1 від 05.01.2018 Дніпропетровської митниці ДФС.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 8 810 грн. (вісім тисяч вісімсот десять).

Постанова набирає законної сили 10 грудня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 17.12.2018р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров

суддя А.В. Шлай