Справа № 420/5308/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5308/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за ордером,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТТ-ТРАНС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлен-рішення від 27.11.2017 р.,-

ОСОБА_3 спору:

Приватне підприємство «ТТ-ТРАНС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області в якому просило:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ДФС в Одеській області № від 27.11.2017 року.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ГУ ДФС в Одеській області провело документальну планову виїзну перевірку ДП «ІНТМАКС».

За результатами перевірки інспектори контролюючого органу склали акт від 18.10.2017 р. за №9938/15-32-12/36156086 в якому зафіксували порушення позивачем податкового законодавства.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 27.11.2017 р. №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання за податком на додану вартість із вироблених в Україні основним платежем та 68227,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

ГУ ДФС в Одеській області , зазначаючи про порушення з боку ПП «ТТ-ТРАНС» вимог ст. ст.192,200,201 ПК України, виходило з того, що на думку ГУДФС в Одеській області ПП «ТТ-ТРАНС», зобовязане було відобразити суму податку на додану вартість, що вказана в усіх (зареєстрованих, реєстрація яких зупинена або які не були прийняті, навіть помилкових) податкових накладних, у складі податкових зобовязань в податковій декларації з ПДВ за звітний період серпень 2017 р.

Однак позивач не погоджується з такою позицією відповідача.

Позивач зазначив, що у податковій декларації за звітний (податковий) серпень 2017 р. були вірно відображені податкові зобовязання в повному обсязі у відповідності до даних свого бухгалтерського та податкового обліку.

Так, зокрема, внаслідок рахункової помилки позивача з його контрагентами ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж», ПП «Портал-Н», ТОВ «Стандарт стіл», ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса», ПП «Фаворит» були складені та направлені податкові накладні № 25 від 17.08.17 р., №26 від 17.08.2017 р. №27 від 17.08.2017 р., №41 від 28.08.2017 р., №43 від 30.08.2017 р. №47 від 17.08.2017 р., №49 від 17.08.2017 р., №50 від 17.08.2017 р., №51 від 17.08.2017 р., №53 від 17.08.2017 р., №54 від 17.08.2017 р. на загальну суму 272906,18 грн., які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, позивачем були складені і зареєстровані правильні податкові накладні з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості, вартості товару та сумами податку на додану вартість.

Позивач вважає прийняте податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що належить до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві ( а.с.5-17).

17.10.2018 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

08.11.2018 р. суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче судове засідання та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.148-155).

В обгрунтування відзиву представник відповідача зазначив наступне.

Здійснивши аналіз податкової декларації з ПДВ з додатками за звітний (податковий період серпень 2017 р.) було встановлено, що ПП «ТТ-ТРАНС» відобразило податкове зобовязання не в повному обсязі та встановлені розбіжності нарахованого податкового зобовязання з ПДВ по контрагентам ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж», ПП «Портал-Н», ТОВ «Стандарт стіл», ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса», ПП «Фаворит».

Таким чином, на думку представника відповідача позивач зобовязаний був відобразити суму податку на додану вартість, що вказана в податкових накладних, ускладі податкових зобовязань в податковій декларації з ПДВ за звітний (податковий) період- серпень 2017 р. на суму 272906,40 грн., що призвело до заниження позивачем позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що сплачується до державного бюджету.

Представник позивача надав відповідь на відзив в якій зазначив, що формування показників податкової звітності ПП «ТТ-ТРАНС» з зазначеними контрагентами у серпні 2017 р. відбулось на підставі первинних документів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік», що відображають фактично здійсненні господарські операції.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, зясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються. Суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення з наступних мотивів.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що ПП «ТТ-ТРАНС» зареєстроване ВКК ОМР 20.10.2008 р. №0033744, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.18).

Відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «ТТ-ТРАНС» за звітний (податковий) період серпень 2017 р.

За результатами перевірки відповідач склав акт від 18.10.2017 р. за №9938/15-32-12/36156086 ( а.с.31-35), в якому зафіксували порушення позивачем податкового законодавства, а саме:

-порушення норм п.п. 192.1.1, п.п .192.1.2. п.192.1 ст.192, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 р. №21, що виразилось в заниженні податкових зобовязань (р.19) по декларації з ПДВ за серпень 2017 р. на суму ПДВ 272 906,40 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що сплачується до державного бюджету (р.18) у розмірі 272 906,40 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення рішення від 27.11.2017 р.:

- № НОМЕР_1, яким збільшив позивачу суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем - 272906,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 68227,00 грн. (а.с.16).

25.01.2018 р. відповідач прийняв податкову вимогу № 8694-17, за якою станом на 24.01.2018 р. сума податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ПП «ТТ-ТРАНС» складає 348 981,40 грн. у тому числі: за основни платежем 270 300,66 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 68227,00 грн., за пенею 10 453,74 грн. (а.с.43).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 ПК України визначено, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПКУ.

Згідно з п.185.1. ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Суд встановив, що внаслідок рахункової помилки позивач по взаємовідносинам з ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж», ПП «Портал-Н», ТОВ «Стандарт стіл», ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса», ПП «Фаворит» були складені та направлені податкові накладні № 25 від 17.08.17 р., №26 від 17.08.2017 р. №27 від 17.08.2017 р., №41 від 28.08.2017 р., №43 від 30.08.2017 р. №47 від 17.08.2017 р., №49 від 17.08.2017 р., №50 від 17.08.2017 р., №51 від 17.08.2017 р., №53 від 17.08.2017 р., №54 від 17.08.2017 р. на загальну суму 272906,18 грн., які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому позивач склав і зареєстрував правильні податкові накладні з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості, вартості товару та сумами податку на додану вартість, а саме (а.с.48-102):

- ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж» помилкові накладні №25 від 17.08.2017 р., №49 від 17.08.2017 р., №50 від 17.08.2017 р., №54 від 17.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 2 686,22 грн.; правильна податкова накладна № 55 від 17.08.2017 р. зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією про реєстрацію ПН від 15.10.2017 р., в ЄРПН №, рішення комісії ДФС №15371/36156086 від 12.10.2017 р.;

-ПП «Портал-Н» помилкова накладні №26 від 17.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 80326,15 грн.; правильні податкові накладні № 46 від 17.08.2017 р., №52 від 17.08.2017 р. (частково) зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується квитанціями про реєстрацію ПН №46 від 06.09.2017 р., в ЄРПН №, ПН №52 від 15.10.2017 р. в ЄРПН № НОМЕР_2 рішення комісії ДФС №15366/36156086 від 12.10.2017 р.;

- ТОВ «Стандарт стіл» помилкові накладні №27 від 17.08.2017 р., №51 від 17.08.2017 р., №53 від 17.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 683,44 грн.; правильна податкова накладна № 56 від 17.08.2017 р. зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією про реєстрацію ПН від 15.10.2017 р., в ЄРПН №, рішення комісії ДФС №15372/36156086 від 12.10.2017 р.;

- ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса» помилкова накладні №41 від 28.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 3420,04 грн.; правильні податкові накладні № 57 від 28.08.2017 р., зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанціями про реєстрацію ПН від 15.10.2017 р., в ЄРПН №, рішення комісії ДФС №15369/3615606 від 12.10.2017 р.;

-ПП «Фаворит» помилкова накладні №43 від 30.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 3412,00 грн.; правильна податкова накладні № 58 від 30.08.2017 р., зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією про реєстрацію ПН від 15.10.2017 р., в ЄРПН № рішення комісії ДФС №15370/36156086 від 12.10.2017 р.;

-ПП «Портал-Н» помилкова накладна №47 від 17.08.2017 р. загальна сума з ПДВ 86612,29 грн.; правильна податкова накладна № 52 від 17.08.2017 р. зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією про реєстрацію ПН від 15.10.2017 р., в ЄРПН № рішення комісії ДФС №15366/36156086 від 12.10.2017 р.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивач надав суду копії первиної документації по взаємовідносинам з назначеними контрагентами, які наявні в матеріалах справи, а саме:

- з ПП «Портал-Н» рахунки № СФ-081703 від 17.08.2017 р. , №СФ-071705 від 17.08.2017 р., платіжне доручення №210 від 17.08.2017 р. договір поставки №05/16-1 від 16.05.2016 р., видаткові накладні № РН-071705 від 31.08.2017 р., № РН-071705 від 31.08.2017 р. (а.с.120-126);

-з ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж» рахунок №СФ-081501 від 15.08.2017 р., видаткова накладна №РН-081501 від 29.08.2017 р., договір поставки №01/03-8 від 03.01.2017 р., платіжне доручення №5841 від 17.08.2017 р. (а.с.127-131);

-з ТОВ «Стандарт Стіл» рахунок №СФ-081103 від 11.08.2017 р., видаткова накладна № РН-081103 від 17.08.2017 р., договір поставки №08/01-1 від 01.08.2017 р., платіжне доручення №180 від 17.08.2017 р.(а.с.132-136);

-з ПП «Фаворит» рахунок №СФ-082901 від 29.08.2017 р., видаткова накладна №РН-082901 від 30.08.2017 р., довіреність №124 від 30.08.2017 р., договір поставки №03/22-3 від 22.03.2017 р., платіжне доручення №490 від 31.08.2017 р.(а.с.137-142;

-з ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса» рахунок №СФ-082801 від 28.08.2017 р., видаткова накладна №РН-082801 від 28.08.2017 р., договір поставки №03/15-01 від 15.03.2016 р., платіжне доручення №1029 від 30.08.2017 р. (а.с.143-147).

Отже, в матеріалах справи в повному об'ємі знаходяться первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

Таким чином, суд робить висновок що формування показників податкової звітності ПП «ТТ-ТРАНС» по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Чорноморенерго-спецмонтаж», ПП «Портал-Н», ТОВ «Стандарт стіл», ТДВ «Чорноморгідробуд» ВП «Будівельне управління №463 в м. Одеса», ПП «Фаворит» у серпні 2017 р. відбулися на підставі первинних документів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік», що відображають фактично здійснені господарські операції.

За вимогами п.6 Розділу ІІІ Порядку №21 від 28.01.2016 р. платник податку самостійно обчислює суму податкового зобовязання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського обліку.

Суд робить висновок, що включення позивачем до податкових зобовязань, відображених у податковій декларації за звітний (податковий) період серпень 2017 р., даних помилково складених податкових накладних № 25 від 17.08.17 р., №26 від 17.08.2017 р. №27 від 17.08.2017 р., №41 від 28.08.2017 р., №43 від 30.08.2017 р. №47 від 17.08.2017 р., №49 від 17.08.2017 р., №50 від 17.08.2017 р., №51 від 17.08.2017 р., №53 від 17.08.2017 р., №54 від 17.08.2017 р. на загальну суму 272906,18 грн., не відповідало б фактично здійсненим господарським операціям та даним бухгалтерського обліку підприємства.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України, передбачено правові наслідки для платника податків у разі відсутності факту реєстрації податкової накладної, однак чинним законодавством України не передбачена можливість внесення виправлень до вже поданої податкової накладної у разі зупинення її реєстрації, інакше як подання «нової виправленої» податкової декларації.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 р. по справі №813/4556/17.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного ОСОБА_3.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України: « В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 5234,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2646 від 10.10.2018 р. ( а.с.4).

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ДФС в Одеській області № від 27.11.2017 року.

3.Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ТТ-ТРАНС» судовий збір у розмірі 5234(пять тисяч двісті тридцять чотири),73 грн.

4.Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Пятого апеляційного адміністративного суду.

5. Позивач Приватне підприємство «ТТ-ТРАНС» адреса: 65028, м. Одеса, вул. Болгарська,66 кв. (офіс) 9 .

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 14 грудня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.