Справа № 803/1389/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року

Київ

справа №803/1389/16

адміністративне провадження №К/9901/31456/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс»

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 року (Судді: Рибачук А. І., Багрія В. М., Старунський Д. М.),

у справі № 803/1389/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» (далі - позивач, ТОВ «Укрресурс») звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - відповідач, Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області) з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.08.2016 року № , яким до позивача за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за періоди: за жовтень - грудень 2015 року, та січень 2016 року застосовані штрафні санкції в сумі 8 945,88 грн (арк. справи 3-10).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду позов задоволений частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.08.2016 року № в частині нарахованих штрафних санкцій за період з жовтня 2015 року - грудень 2015 року на суму 8 896,26 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Підставою для задоволення позову стали висновки суду про те, що контролюючий орган міг застосувати штрафні санкції передбачені статтею 120-1 ПК України (до 01.01.2016 року) лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яке було відсутнє у спірний період.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідач звернувся з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої судом апеляційної інстанції скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року в частині задоволених позовних вимог, та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову. В решті позовних вимог постанову суду залишено без змін (арк. справи 164-168).

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, та залишити в силі постанову суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки судом апеляційної інстанції при вирішенні спірного питання не враховано, що контролюючий орган не мав права застосовувати штрафні санкції передбачені статтею 120-1 ПК України за період до 01.01.2016 року внаслідок відсутності відповідного порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2018 касаційну скаргу передано на розгляд судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, а також не є спірним питанням між сторонами, на підставі акта перевірки від 26 липня 2016 року № 3407/12-01/34396623, складеного Луцькою ОДПІ за результатами камеральної перевірки дотримання ТОВ «Укрресурс» термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким встановлене порушення позивачем реєстрації податкових накладних за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року, прийнято податкове повідомлення - рішення від 19 серпня 2016 року № , яким до позивача на підставі пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за встановлене порушення застосовані штрафні санкції в сумі 8 945.88 грн.

Спірним питанням з врахуванням доводів касаційної скарги є правомірність застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій за період з жовтня 2015 року до 01.01.2016 року внаслідок відсутності відповідного порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спірного питання колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, в період порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних пунктом 120-1.3 статті 120-1 ПК України передбачалось, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VIII вказаний пункт статті 120-1 ПК України було виключено.

Суд з цього приводу вважає за необхідне відзначити, що прийняття чи не прийняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених статтею 120-1 ПК України за порушення 15-денного терміну реєстрації податкових накладних, не може впливати на дію вказаної норми Податкового кодексу України або скасовувати її дію. Відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України за несвоєчасну реєстрацією податкових накладених та не свідчить про відсутність у податкового органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення, передбачене Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII не було ані введено нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Фактично, цим законом було змінено лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатись погіршенням становища платника податків. Отже відповідач, приймаючи спірне рішення не допустив порушень статті 58 Конституції України згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, та вчиненні процесуальних дій. Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс», - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 року у справі № 803/1389/16, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко