Справа № 533/499/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2018 року

Київ

справа №533/499/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13354/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 6 липня 2016 року (суддя Лизенко А.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року (судді Лях О.П. (головуючий), Старосуда М.І., Яковенка М.М.) у справі №533/499/16-а за позовом ОСОБА_4 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області, заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби Левади Валерія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області, заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Левади Валерія Павловича про скасування постанови в справі про порушення митних правил №638/80700/15 від 28.04.2016, винесену заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою Валерієм Павловичем, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.

2. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови, оскільки відповідач пропустив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 476 Митного кодексу України. Крім того, позивач, як водій транспортного засобу, не здійснював митного оформлення та не є особою, яка несе відповідальність за дотримання строку доставки товарів, транспортних засобів, документів до митниці призначення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 6 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року, позов задоволено частково. Скасовано постанову заступника начальника Харківської митниці ДФС Левади Валерія Павловича №638/80700/15 від 28.04.2016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України. В іншій частині позову відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що строки накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, на момент винесення оскаржуваної постанови закінчилися, а тому вона є протиправною і підлягає скасуванню. Вчинене позивачем правопорушення, яке виявилося у перевищенні встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче, адже, диспозиція частини першої статті 467 Митного кодексу України містить перелік триваючих правопорушень (передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу), в який не входить порушення митних правил, передбачене статтею 470 Митного кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Харківська митниця Державної фіскальної служби у Харківській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 6 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

6. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.07.2015 на митному посту «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС декларантом ПП «Мерксія» ОСОБА_8 оформлена електронна митна декларація типу ЕК10АА 807100000/2015/021714, відправник товару: ПАТ «ЛЕКХІМ», м.Київ, отримувач: ТОВ«SAMAROAND FARM», Узбекистан, перевізник: ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА-ТРАНЗИТ ЧП», водій ОСОБА_4, транспортний засіб НОМЕР_1/НОМЕР_2 вантаж: лікарські засоби для людини. Граничний термін доставки до митниці призначення - 06.07.2015. Вказаний вантаж отримано перевізником - ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА-ТРАНЗИТ ЧП» та позивачем.

Відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіна України №1066 від 09.10.2012 зазначені відомості внесено до Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України.

У зв'язку з недоставкою вантажу у граничний термін посадові особи відповідача 15.07.2015 розпочали обмін службовими документами.

30.10.2015 відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, а саме перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб.

Листом від 19.04.2016, який вручено адресату 24.04.2016, позивачу повідомлено про дату та час розгляду справи про порушення митних правил.

28.04.2016 заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою Валерієм Павловичем винесено постанову №638/80700/15, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на порушення норм процесуального права, яке полягає у висновках, які не відповідають встановленим обставинам, що мають значення для справи, зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме статті 467 Митного кодексу України, яка не визначає виключного переліку триваючих порушень. На думку відповідача порушення, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, саме з вказаної дати слід починати відлік строку притягнення особи до відповідальності. Крім того, відповідач вважає, що позивач є суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил в силу положень частини другої статті 459 Митного кодексу України, оскільки був посадовою особою підприємства, що здійснювала перевезення товарів заявлених за МД №807100000/2015/021714.

9. ОСОБА_4 не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу відповідача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1 частина перша стаття 192

Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

10.2 Частина перша стаття 458

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

10.3 Частина друга стаття 459

Суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

10.4 Частина перша стаття 467

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

10.5 Частина третя стаття 470

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

10.6 Частина перша стаття 494

Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

10.7 Частина перша стаття 522

Справи про порушення митних правил, передбачені, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

11 Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затверджений Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657.

11.1 Пункт 5 Розділ VIII

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

12 Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа затверджений Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №651.

12.1 Графа 50 «Принципал» Розділ ІІ

Графа заповнюється, якщо здійснюється переміщення митною територією України.

У графі згідно з додатком до цього Порядку зазначаються відомості про перевізника (експедитора) товарів, задекларованих у МД, номер його телефону в міжнародному форматі (з урахуванням коду країни та населеного пункту або мережі оператора мобільного зв'язку) та відомості про особу, що приймає задекларовані товари до перевезення: прізвище, ініціали, серія та номер паспорта (для громадян нерезидентів: прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), громадянство, реквізити паспортного документа або документа, що його замінює).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. З аналізу частини першої ст. 467 Митного кодексу України, вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним.

15. Верховний Суд відзначає, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та проявляється в подальшому безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

16. Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

17. Використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

18. Слід зазначити, що протокол є процесуальним документом, що фактично фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, у той час, як діяльність компетентних осіб, щодо збирання, оцінки та перевірки доказів передує складенню процесуального документа, який офіційно засвідчує факт неправомірних дій.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення може бути день отримання компетентним органом інформації, з якої вбачається наявність у діянні особи ознак відповідного правопорушення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково дійшли висновку про те що вчинене позивачем правопорушення, яке виявилося у перевищенні встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче.

21. Проте судами попередніх інстанцій не було досліджено та не надано належної правової оцінки обставинам того коли саме контролюючим органом виявлено вчинене позивачем правопорушення. Протокол про порушення митних правил є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення, а проведення контрольно-з'ясувальних заходів це дії спрямовані на встановлення обставин справи про порушення митних правил, вони є двома різними юридичними фактами.

Судам при вирішенні даного спору не було враховано вищевказаного та не було встановлено коли саме контролюючим органом було виявлено правопорушення, що є визначальним для правильного вирішення справи по суті.

Отже, з метою правильного для обчислення строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення слід чітко встановити як час вчинення правопорушення, так і час його фактичного виявлення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. За змістом частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

23. Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

24. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

25. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

26. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

27. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

28. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

29. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України у Харківській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 6 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі №533/499/16-а, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду