Справа № 1640/3050/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3050/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.

представника позивача - Смолянської І.В., Марічева Р.А., Захарова Т.Г.

представника відповідача - Предибайло А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР П" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2018 року позивач ТОВ "Альтер П" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності відповідача щодо реєстрації податкових накладних ТОВ "Альтер П" від 09 листопада 2017 року № 224 та від 13 листопада 2017 року № 1 в ЄРПН протиправною; зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні ТОВ "Альтер П" № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року в ЄРПН.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність дій контролюючого органа вимогам чинного законодавства. Зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, позивачем надано письмові пояснення разом із документами, що стали підставою для їх формування. Проте, подані документи не враховані відповідачем піч час прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Звертав увагу на те, що спірне рішення не містить чіткого обґрунтування підстав для його прийняття.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

08 жовтня 2018 року судом одержано відзив ДФС України в якому зауважував, що рішення Комісії Головного управління ДФС в Полтавській області про відмову в реєстрації податкових накладних позивачем не оскаржуються, та дані рішення приймала податкова інспекція на регіональному рівні, а відтак ДФС України жодним чином не порушила прав ТОВ "Альтер П" /т. І а.с. 157-158/.

09 жовтня 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління ДФС в Полтавській області.

У відзиві на позов від 20 вересня 2018 року Головне управління ДФС в Полтавській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що контролюючий орган, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняв рішення про відмову в реєстрації податкових накладних позивача. Причиною прийняття комісією вказаних рішень стало ненадання платником контролюючому органу документів, які не є достатніми для прийняття комісією рішень про реєстрацію вищевказаних податкових накладних. Звертав увагу суду на те, що рішення Комісії Головного управління ДФС в Полтавській області про відмову в реєстрації податкових накладних № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року позивачем не оскаржуються, відтак предметом спору в цій справі є правомірність дій ДФС України щодо нездійснення реєстрації податкових накладних ТОВ "Альтер П" № 1 від 13 листопада 2017 року та № 224 від 09 листопада 2017 року /т. І а.с. 187-191/.

У відповідях на відзиви позивач наполягав на правомірності формування податкових накладних, своєчасності їх направлення контролюючому органу для реєстрації та наголошував на повноті та достатності приєднаних до пояснень документів для здійснення реєстрації податкових накладних ТОВ "Альтер П", що були надані відповідачу після прийняття ним рішення про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 13 листопада 2017 року та № 224 від 09 листопада 2017 року, а відтак переконаний, що належним способом захисту його порушених прав є визнання протиправними дій контролюючого органа та зобов'язання останнього здійснити реєстрацію в ЄР податкових накладних ТОВ "Альтер П" /т. І а.с. 177-182/.

30 жовтня 2018 року до суду надійшли додаткові пояснення первісного відповідача, у яких представник контролюючого органу вказав на некоректність позовних вимог з огляду на їх неточність. Зазначав, що зі змісту позовної заяви неможливо встановити, що саме оскаржує позивач - дії чи бездіяльність ДФС України, а також звернув увагу, що позовні вимоги в цій частині ТОВ "Альтер П" жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено /т. І а.с. 109-210/.

Ухвалою від 27 листопада 2018 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у його задоволенні з мотивів, наведених контролюючими органами в заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Альтер П" є юридичною особою приватного права (), яке здійснює господарську діяльність у сфері неспеціалізованої оптової торгівлі. Позивач у встановленому законом порядку зареєстрований платником податку на додану вартість. На підставі Договору дистрибуції № UA-DA000207 від 01 вересня 2018 року позивач є дистриб'ютором кондитерських виробів під торгівельними марками Групи компаній "Ферреро" та має виключне право дистрибуції вищезгаданих кондитерських виробів на рекомендованій території, визначеній у Додатку № 1 до Договору дистрибуції /т. І а.с. 75-82/.

Судом встановлено, що 24 липня 2015 року між ТОВ "Альтер П" (Постачальник) та ТОВ "Альтер С" (Покупець) укладено Договір поставки № 172 /т. І а.с. 83/, згідно пункту 1.1 умов якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець - прийняти і оплатити товар по номенклатурі (асортименту) і в кількості, зазначеними в накладних, які є невід'ємною частиною цього договору. Сторони Договору узгодили, що ціна Договору складається з сумарної ціни товару, що підлягає поставці на підставі цього договору згідно накладних.

Наявними в матеріалах справи копіями накладних до Договору поставки № 172 від 24 липня 2015 року, рахунків-фактур та банківських виписок з рахунку на підтвердження їх оплати, ТТН, а також актами звіряння підтверджено, що упродовж 07-08 листопада 2017 року позивач поставив ТОВ "Альтер С" товар на загальну суму 2966393,56 грн. /т. І а.с. 52-56/.

На виконання умов зазначеного Договору поставки № 172 від 24 липня 2015 року позивачем складено первинні документи, а також податкові накладні № 224 від 09 листопада 2017 року (попередня оплата) та № 1 від 13 листопада 2017 року (остаточний розрахунок за поставлений товар), які 28 листопада 2017 року були направлені на реєстрацію в ЄРПН.

29 листопада 2017 року позивачем отримано квитанції про зупинення реєстрації вищевказаних податкових накладних, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДРПН. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1704. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

30 травня 2018 року позивачем подані пояснення та копії документів.

Комісією Головного управління ДФС в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації /надалі - Комісія/ 01 червня 2018 року прийнято рішення № 757083/37238138 та № 757082/37238138 про відмову в реєстрації податкових накладних № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року /т. І а.с. 98-99/. Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних є ненадання платником копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; а також розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

06 червня 2018 року ТОВ "Альтер П" подано Скаргу на вищезазначені Рішення контролюючого органа /т. І а.с. 94-95/. До скарги на Рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, позивачем приєднано пояснення із зазначенням причин незгоди платника податків з рішенням Комісії та пакет документів, які підтверджують реальність здійснення продажу товарів за поставки № 172 від 24 липня 2015 року /т. ІІ а.с. 1-124/.

За результатами розгляду скарги, Комісією ДФС з питань розгляду скарг прийнято Рішення № 12575/37238138/2 та 12576/37238138/2 від 18 червня 2018 року (далі - Рішення комісії з питань розгляду скарг) про залишення скарг позивача без задоволення, а рішень Комісії Головного управління ДФС в Полтавській області № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року - без змін /т. І а.с. 976-97/.

Не погодившись з правомірністю відмови контролюючого органа в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку-постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Абзацами другим та третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 01 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку-покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Як визначено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавцем фактично змінено порядок здійснення фіскальними органами контролю за правомірністю нарахування платниками сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту, а саме - визначено, що відповідна перевірка проводиться контролюючим органом на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції станом на момент зупинення реєстрації податкових накладних позивача, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Матеріалами справи підтверджено, що реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена (як зазначено у квитанціях від 29 листопада 2017 року) у зв'язку з тим, що "податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1704.

Положеннями зазначеного пункту Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 встановлено, що Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача-платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Однак, відповідач не надав суду обґрунтованих пояснень стосовно того, в чому ж саме полягає невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1704 та якому виду, визначеному пунктом 6 зазначених Критеріїв, вона відповідає.

На підтвердження реальності господарських відносин між позивачем та ТОВ "Альтер П" щодо поставки Товару на умовах Договору від 24 липня 2015 року № 172 на суму 2966393,56 грн., про що виписано спірні податкові накладні № 224 від 09 листопада 2017 року (попередня оплата) та № 1 від 13 листопада 2017 року (остаточний розрахунок за поставлений товар), позивачем до матеріалів справи приєднано накладні, ТТН, акти звіряння /т. І а.с. 102-105, 111-117/.

Розрахунки між позивачем та його контрагентом за поставлений Товар проведено в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджується наявною у справі випискою з розрахункового рахунку позивача /т. І а.с. 84-90/.

Крім того, контролюючому органу надано копії документів на підтвердження придбання позивачем зазначеного товару у ТОВ "Ферреро Україна", докази його оплати, отримання, транспортування /т. І а.с. 106-110, 118-141/.

Таким чином, наявні у матеріалах справи документи фактично свідчать про реальність господарських відносин позивача з його контрагентом.

Разом із тим, контролюючим органом порушено вимоги підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ним не зазначено у квитанціях від 29 листопада 2017 року про зупинення реєстрації конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

01 січня 2018 року набув чинності Закон України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким з Податкового кодексу України виключено пункт 74.2 статті 74, а пункт 201.16 статті 201 викладено у такій редакції: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно вимог пункту 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у спосіб, визначений Порядком № 117, позивачем направлено відповідачу пояснення, копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.

Поряд із цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 /додаток 2 до вказаного Порядку/.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Так Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року містить відмітку в графі "ненадання платником податку копій документів", зокрема, рядках: "Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні" та "Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків".

Разом із тим, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу разом із письмовими поясненнями копії усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Суд наголошує, що будь-які рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Натомість, рішення відповідача про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року не містять чіткого визначення підстав та мотивів для їх прийняття, що свідчить про його необґрунтованість.

У той же час, господарські операції, за результатами яких сформовано податкові накладні № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року на переконання суду мають реальний характер.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про фактичне здійснення господарської операції між ТОВ "Альтер П" та ТОВ "Альтер С", а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав достатніх правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року, а відтак дії контролюючого органа щодо нереєстрації спірних податкових накладних позивача є протиправними.

Слід зауважити, що рішення контролюючого органа про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року позивачем не оскаржуються, на переконання ТОВ "Альтер П" його права порушені саме бездіяльністю ДФС України щодо відмови в реєстрації спірних податкових накладних, проте суд вважає, що права та законні інтереси позивача порушуються саме Рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України cуд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип верховенства права, який відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Обираючи належний спосіб порушених прав позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог - визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов'язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, тому у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно із пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, наданими позивачем копіями документів належним чином підтверджено реальність спірної господарської операції та обґрунтованість складення податкових накладних № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року, а відтак, у контролюючого органа були достатніми підстави для реєстрації зазначених податкових накладних в ЄРПН. Обставин, які б перешкоджали реєстрації вказаних податкових накладних в ЄРПН, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II) ".

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні ТОВ "Альтер П" № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року в ЄРПН.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо реєстрації податкових накладних ТОВ "Альтер П", суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки спірні дії контролюючого органа не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків; на переконання суду правові наслідки для платника податків створюють саме Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року, правовий аналіз яких судом надано вище за текстом.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

За змістом частини третьої статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер П" (вул. Половки, 68, м. Полтава, Полтавська область, 36034, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ), Головного управління ДФС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Полтавській області щодо нереєстрації податкової накладної за № 224 від 09 листопада 2017 року та податкової накладної за № 1 від 13 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ТОВ "Альтер П".

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС в Полтавській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 757083/37238138 та № 757082/37238138 від 01 червня 2018 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер П" № 224 від 09 листопада 2017 року та № 1 від 13 листопада 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер П" (вул. Половки, 68, м. Полтава, Полтавська область, 36034, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер П" (вул. Половки, 68, м. Полтава, Полтавська область, 36034, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 грудня 2018 року.

СуддяА.О. Чеснокова