Справа № 820/15855/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Аркатова К.В.

04 грудня 2018 р. Справа № 820/15855/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Сіренко О.І. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон N 1789-XII в редакції, що була чинною на час звернення прокуратури Харківської області з позовом) діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань: 1) закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної системи, прав національних груп і територіальних утворень; 2) гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина; 3) основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих ОСОБА_4, органів самоорганізації населення.

Принципами організації і діяльності прокуратури за змістом статті 6 Закону N 1789-XII, серед іншого, зазначено те, що органи прокуратури України: здійснюють свої повноваження на підставі додержання Конституції України та чинних на території республіки законів, незалежно від будь-яких органів державної влади, посадових осіб, а також рішень громадських об'єднань чи їх органів (пункт 2 частини першої); вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення (пункт 4 частини першої).

Законні вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки (частина перша статті 8 Закону N 1789-XII).

Предмет нагляду за додержанням і застосуванням законів визначено у частині першій статті 19 Закону N 1789-XII. Поряд з тим у частині другій цієї статті також зазначено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону N 1789-XII при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: 1) вносити подання; 2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; 3) звертатися до суду в передбачених законом випадках.

За частиною першою статті 23 Закону N 1789-XII подання є актом реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

Подання може бути внесено Прем'єр-міністру України, Кабінету Міністрів України, ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствам та іншим центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, військовим частинам, громадським об'єднанням, органам державного нагляду (контролю), посадовим і службовим особам цих органів, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичним особам-підприємцям.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

08 вересня 2014 року перший заступник прокурора м. Харкова звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом, яким просив визнати протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_1 міської ради та її виконавчих органів щодо невжиття заходів до усунення та недопущення в подальшому зазначених у поданні прокуратури м. Харкова від 28 липня 2014 року № 04-34-16892вих-14 порушень вимог житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин та умов, що їм сприяють, та зобовязати цього відповідача вжити заходи щодо ведення в установленому порядку Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 міської ради про передачу справи № 820/15855/14 за адміністративним позовом заступника прокурора Харківської області (відбулась заміна позивача у звязку з ліквідацією прокуратури м. Харкова), що поданий у порядку статті 23 Закону N 1789-XII, до ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Судове рішення вмотивовано тим, що силу положень п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, розгляд справи, де однією із сторін є орган місцевого самоврядування, належить до компетенції місцевого загального суду як адміністративного.

Постановою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_2, - ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року скасована, справа № 820/15855/14 направлена до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2017 року відмовлено у прийнятті до провадження Дзержинського районного суду м. Харкова справи № 820/5855/14.

18 вересня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла апеляційна скарга прокуратури Харківської області на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2017 року, котра разом зі справою передана до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року апеляційна скарга прокуратури Харківської області задоволена, ухвала судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2017 року скасована, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору /т. 2, а.с. 153/.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2018 року у задоволенні позову заступника прокурора Харківської області відмовлено, у звязку з необґрунтованістю вимог.

Не погоджуючись з рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2018 року, в апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення і направити справу на новий розгляд до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду.

Скаржник зазначає, що 18 травня 2017 року Вищим адміністративним судом України була задоволена її касаційна скарга на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та постанову ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2015 року у справі № 820/15855/14, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд. Такого висновку суд касаційної інстанції дійшов з огляду на те, що судами були вирішені питання щодо відсутності факту порушення з боку відповідача її прав та прав її сина ОСОБА_3, однак суди не залучили їх із сином до участі у справі. При цьому суд касаційної інстанції не виявив порушень правил підсудності, тобто не знайшов підстав для передачі справи до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Також скаржник зазначає, що вона та її син ніколи не мали статусу осіб, в інтересах яких прокурор звернувся до адміністративного суду.

Крім того, судом не надана належна оцінка положенням Форми подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, яка затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, та вимогам відповідача про надання документу, що не передбачений означеною Формою.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від інших учасників справи не надходили, що не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України (в редакції, чинній на день винесення ОСОБА_1 окружним адміністративним судом ухвали від 24 липня 2017 року) місцевим загальним судам як адміністративним підсудні адміністративні справи, в яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Разом з тим п. 1 ч. 2 вказаної статті визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Колегія суддів зазначає, що для визначення предметної підсудності справ за позовами прокурора важливо встановити статус прокурора у справі - позивач чи представник сторони.

Якщо прокурор є позивачем у справі, то такі справи відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України підсудні окружним адміністративним судам, оскільки позивачем у справі є посадова особа органу державної влади.

Якщо прокурор звернувся до суду як законний представник, то предметну підсудність таких справ необхідно визначати з урахуванням статусу особи, яку він представляє.

Таким чином, згідно зі змістом позовної заяви позивачем у даній справі є перший заступника прокурора м. Харкова, який відповідно до обсягу наданих йому повноважень є посадовою особою органу державної влади.

Беручи до уваги положення п. 1 ч. 2 ст.18 КАС України (в редакції, чинній на день винесення ОСОБА_1 окружним адміністративним судом ухвали від 24 липня 2017 року), незалежно від статусу відповідача, адміністративні справи, де позивачем є орган державної влади, зокрема перший заступник прокурора міста, підсудні окружним адміністративним судам.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду. В даному випадку, колегія суддів враховує висновки Верховного суду, що викладені в постанові від 26 січня 2018 року у справі № 810/2509/17.

Колегія суддів зауважує, що означений висновок не суперечить приписам ч. 2 ст. 20 КАС України (в редакції, що є чинною з 15 грудня 2017 року).

Згідно ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу (ч. 1 ст. 318).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (ч. 2 ст. 318).

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що свою незгоду з ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року ОСОБА_2 висловлювала ще у листопаді 2017 року (т. 2, а.с. 131).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам скаржника, так як рішення суду першої інстанції скасовується і розгляд справи буде проводиться іншим адміністративним судом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 229, 243, 292, 293, 308, 310, 312, 313, 318, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2018 року скасувати.

Справу № 820/15855/14 за адміністративним позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії направити для розгляду за підсудністю до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду.

Постанова ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Постанова у повному обсязі складена і підписана 14 грудня 2018 року.