Справа № 200/11079/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. Справа№200/11079/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірним та скасування рішення від 22.09.2018 року № 3793 та зобов'язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 22 вересня 2018 року № 3793 про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання повторно розглянути заяву № 3793 від 13 серпня 2018 року, зарахувавши до страхового стажу (загального та спеціального пільгового) періоди роботи на ТОВ НКФ «Горизонт - 2008» з 02.05.2008 року по 13.04.2009 року та на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена пенсія на пільгових умовах.

13 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 3793 про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

22 вересня 2018 року рішенням № 3793 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що стаж позивача на підземних роботах складає 14 років 11 місяців 15 днів замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач зазначив у рішенні № 3793 від 22.09.2018 року, що період роботи з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» не врахований до пільгового стажу, оскільки, на думку відповідача вказане підприємство не платило єдиний соціальний внесок.

Позивач вважає, що страховий стаж працівника не може ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо неперерахування страхових внесків, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19 листопада 2018 року.

19 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 11 грудня 2018 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 6).

Відповідачем надано письмовий відзив від 13.11.2018 року № 14881/07 (а.с. 22-23). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач звернувся до управління з заявою № 3793 від 13.08.2018 року про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». До заяви надав пільгову довідку від 23.07.2018 року № 59.

На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.01.2000 року по 31.07.2018 року встановлено, що пільговий стаж позивача на підземних роботах складає 14 років 11 місяців 15 днів замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

До страхового стажу не враховано періоди роботи з 01.11.2016 року по 31.07.2018 на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки роботодавцем не був сплачений єдиний соціальний внесок згідно індивідуальної відомості про застраховану особу (ОК-5).

Зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у зарахуванні вказаного вище періоду роботи під землею до пільгового стажу.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 (а.с. 7-8). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Судом встановлено, що 13 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 3793 про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 38 звор.бік).

Рішенням № 3793 від 22 вересня 2018 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії, посилаючись на те, що стаж позивача на підземних роботах складає 14 років 11 місяців 15 днів замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 14). Відтак, на думку відповідача, позивачеві не вистачило 15-ти днів для перерахунку пенсії на пільгових умовах.

В спірному рішенні № 3793 від 22.09.2018 року відповідач зазначив, що період роботи з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» не врахований до пільгового стажу, оскільки, на думку відповідача вказане підприємство не платило єдиний соціальний внесок.

Стосовно періоду роботи ОСОБА_1 на ТОВ НКФ «Горизонт - 2008» з 02.05.2008 року по 13.04.2009 року в спірному рішенні № 3793 від 22.09.2018 року, як і у відзиві відповідача нічого не зазначено, тобто, відмови у зарахуванні страхового стажу в період роботи позивача на ТОВ НКФ «Горизонт - 2008» з 02.05.2008 року по 13.04.2009 року на підставі наданих до матеріалів справи документів позивачем, не встановлено.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 (а.с. 10-13) по спірному періоду наявні наступні записи: з 14.12.2009 року по 05.10.2018 року прийнятий на шахту «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» гірничоробочим підземним 3 розряду (а.с. 13).

Крім того, довідкою від 12.10.2018 року роботодавець позивача підтвердив сплату страхових внесків та єдиного соціального внеску за період з 01.11.2016 року по 31.05.2018 року (а.с. 15). Лише у періоді з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року ЄСВ сплачено частково, проте, позивачу не вистачило до необхідних п'ятнадцяти років для здійснення перерахунку згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» всього п'ятнадцяти днів.

Суд зазначає, що оскільки підприємство позивача зареєстровано та здійснює свою діяльність з зоні проведення антитерористичної операції, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» звільняє господарюючих суб'єктів на час проведення АТО.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено всі спірні періоди роботи позивача на спірному підприємстві з повним робочим днем під землею за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно несплати підприємством-работодавцем сум єдиного соціального внеску, суд бере до уваги довідку від 12.10.2018 року про нарахування ним ЄСВ у спірному періоді роботи та факту звільнення господарюючих суб'єктів в зоні проведення АТО на час її проведення. Страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-ХV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-стахувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до страхового (пільгового) стажу позивача періоду роботи на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року з підстав відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків за цей період роботи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятого відповідачем спірного періоду роботи позивача на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року є неправомірною і цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

З зазначених підстав рішення управління від 22 вересня 2018 року № 3793 про відмову в перерахунку пенсії підлягає скасуванню.

Стосовно зарахування до страхового стажу позивача (загального та спеціального пільгового) періоди роботи на ТОВ НКФ «Горизонт - 2008» з 02.05.2008 року по 13.04.2009 року слід відмовити, оскільки жодною стороною не надано відповідні докази відмови позивачу в зарахуванні вказаних періодів роботи до його страхового чи пільгового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 13 серпня 2018 року № 3793 про перерахунок пенсії і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці позивача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог про визнання неправомірним та скасування рішення від 22 вересня 2018 року № 3793 про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання повторно розглянути заяву № 3793 від 13 серпня 2018 року, зарахувавши до страхового стажу (загального та спеціального пільгового) періоди роботи на ТОВ НКФ «Горизонт - 2008» з 02.05.2008 року по 13.04.2009 року та на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: 85490, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання неправомірним та скасування рішення від 22.09.2018 року № 3793 та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 вересня 2018 року № 3793 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2018 року № 3793, зарахувавши до страхового стажу (загального та спеціального пільгового) періоди роботи з 01.11.2016 року по 31.07.2018 року на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з судового збору у розмірі 563 (п'ятсот шістдесят три) гривні 84 копійки.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.