Справа № 1640/2699/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2699/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 /далі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ НП в Полтавській області/ про:

- визнання протиправним та скасування наказу №762 від 08 травня 2018 року про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області №220о/с від 15 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновлення на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 15 травня 2018 року;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення його зі служби на підставі Висновку службового розслідування за фактом травмування окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП від 08 травня 2018 року. З вказаним висновком не погоджується, оскільки фактичні обставини, які встановлені ГУНП в Полтавській області під час проведення службового розслідування за фактом травмування окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП не відповідають дійсності; до адміністративної відповідальності за перебування в нетверезому стані у громадських місцях не притягувався, а вживання спиртних напоїв у нічний позаслужбовий час жодним нормативно-правовим актом не заборонено; службове розслідування проведено не повно та висновок суперечить статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого 22 лютого 2006 року та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом №230 від 12 березня 2013 року /а.с. 5-7/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи /а.с.2-4/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що в результаті проведення службового розслідування встановлено, що поведінка ОСОБА_2 під час події, яка сталася 24 березня 2018 року у нічному клубі "Джос", не відповідає Правилам етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, та пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію". При обранні крайнього заходу дисциплінарного впливу до позивача враховано, що подібні випадки, що встановлені під час службового розслідування негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони публічного порядку та боротьби зі злочинністю /а.с. 46-56/.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання від 12 грудня 2018 року не з'явився та надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив відмовити у задоволені позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву /а.с.160/.

Згідно з частиною третьою статті 194 цього Кодексу учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе проводити судове засідання за відсутності представника відповідача.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 проходив службу в Національній поліції з 07 листопада 2015 року по 15 травня 2018 року відповідно до послужного списку ОСОБА_2 /а.с.111-118/.

30 березня 2018 року ГУНП в Полтавській області винесено наказ №345 "Про призначення та проведення службового розслідування" /а.с. 67/.

У цьому наказі вказано, що підставою для призначення службового розслідування стало те, що 26 березня 2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення за медичною допомогою до травматологічного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" працівників відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП. Із метою з'ясування обставин указаного, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230, відповідачем призначено проведення службового розслідування.

Під час проведення службового розслідування заступником начальника ГУНП в Полтавській області - начальником кримінальної поліції ОСОБА_3 подано на ім'я начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 рапорт, в якому вказано, що під час проведення службового розслідування оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітану поліції ОСОБА_2, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору - штурмовику 1-го взводу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління "Корпусу оперативно-раптової дії" ГУНП лейтенанту поліції ОСОБА_7 запропоновано надати письмові пояснення, які останніми були надані відповідно до чинного законодавства. У той же час оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 вказав, що письмові пояснення надасть лише після закінчення лікування. Відповідно до пункту 6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року №230, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. У зв'язку із зазначеним просив продовжити контрольний термін проведення службового розслідування /а.с. 69/.

26 квітня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 дозволено продовжити контрольний термін проведення службового розслідування до 14 травня 2018 року /а.с. 69/.

За результатами службового розслідування за фактом травмування окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП комісією ГУНП у складі: голови - заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_3, членів комісії: начальника Кременчуцького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9, старшого інспектора з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_10, начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_11, старшого оперуповноваженого ВБОЗ УКР ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 та старшого оперуповноваженого Полтавського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_13 08 травня 2018 року складено висновок, який цього ж дня затверджений начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 /а.с. 59-66/.

У вищевказаному висновку комісія зазначила, що в межах проведеного службового розслідування підтвердити інформацію щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 працівниками охорони нічного клубу "Джос" у ніч з 24 березня 2018 року по 25 березня 2018 року, 26 березня 2018 року не вбачається можливим у зв'язку із суттєвими розбіжностями в поясненнях опитаних сторін та відсутністю відеозйомки подій. Наявність або відсутність складу злочину в діях осіб, причетних до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, буде встановлено за результатами розгляду кримінальних проваджень №0000892, №0000893, №0000894 та №0000895 органами досудового слідства та суду. Оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді - стан після ЗЧМТ (24 березня 2018 року) струс головного мозку отримав 24 березня 2018 року в період проходження служби не при виконанні службових обов'язків.

За порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 рекомендовано звільнити зі служби в поліції /а.с.65/.

08 травня 2018 року наказом ГУНП в Полтавській області №762 за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України /а.с. 102-103/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 15 травня 2018 року №220 о/с капітана поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) /а.с. 124/.

Не погодившись із звільненням зі служби в поліції, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2016 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року.

Положеннями частини першої статті 1 Закону № 580-VIII передбачено, що національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частинами першою - третьою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу ХІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських є Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706.

Метою цих Правил є врегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (пункт 2 розділу I "Загальні положення" Правил етичної поведінки поліцейських).

Відповідно до пунктів 3 та 4 розділу IV "Взаємодія поліції із громадськістю та іншими державними органами" Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні встановлений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції).

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць, а відповідно до пункту 5.3 - завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Матеріалами справи підтверджено, що 30 березня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено наказ №345 "Про призначення та проведення службового розслідування" /а.с. 67/.

На підставі рапорту заступника ГУНП в Полтавській області - начальника кримінальної поліції ОСОБА_3 26 квітня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 продовжено строк службового розслідування.

08 травня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 затверджено висновок за результатами службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначено, що 26 березня 2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення в 19:33 за медичною допомогою до травматичного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" оперуповноважених відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з приводу нанесення їм тілесних ушкоджень працівниками охорони НК "Джос" /а.с. 59/.

29 березня 2018 року подія набула суспільного резонансу та мала негативний характер серед мешканців м. Кременчука, оскільки була озвучена депутатом Кременчуцької міської ради ОСОБА_14 під час проведення XXIX сесії Кременчуцької міської ради VII скликання. 29 березня 2018 року та 05 квітня 2018 року в Інтернет-виданні "Кременчуцька газета" розміщена інформація негативного характеру про події за участі окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП щодо їх поведінки під час відпочинку в НК "Джос" /а.с.59-зворот/.

Із висновку службового розслідування та пояснень охоронця ТОВ "Сокіл Полтава" ОСОБА_15 вбачається, що у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року останній перебував на роботі в НК "Джос". Біля 23:30 24 березня 2018 року до клубу зайшло 5 чоловік, які перебували у стані алкогольного сп'яніння. Охоронцем було прийнято рішення про недопуск до розважального закладу цих осіб. Однак, під час спроби зайти до розважального закладу один з них пред'явив своє службове посвідчення працівника поліції та вказав, що є діючим працівником поліції, попрохав пропустити їх під його відповідальність; після чого даних осіб було допущено до клубу /а.с.60-61, 83-84/.

Факт пред'явлення службового посвідчення підтвердив у своїх письмових поясненнях ОСОБА_6 /а.с. 71-72/.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 пред'явив посвідчення з метою вплинути на рішення охоронця щодо недопуску позивача та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до розважального закладу, тобто з метою використання службового становища у власних цілях.

Із пояснень ОСОБА_16 - бармена НК Джос", ОСОБА_17 - начальника охорони, ОСОБА_18 - охоронця, ОСОБА_19 - менеджера НК "Джос", ОСОБА_20 - прибиральниці НК "Джос" вбачається, що, перебуваючи у приміщенні розважального закладу, працівники поліції вели себе зухвало, на зауваження не реагували, намагалися чіплятися до відвідувачів, намагалися залізти до службової зони діджея та впали на підлогу, розливши коктейль. У подальшому один з них, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, зайшов у зону відпочинку та справив природні потреби поблизу м'якого дивану (за даними службового розслідування встановлено, що цією особою виявився ОСОБА_6.). Після справляння природних потреб останнього було виведено з приміщення розважального закладу /а.с. 77-82, 85/.

Вказані особи, які перебувають на різних посадах у НК "Джос", підтвердили ці факти, а позивач доказів у їх спростування не надав.

24 квітня 2018 року старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_10 у присутності начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_11 переглянуто відеозйомки з камер спостереження, розташованих в приміщенні НК "Джос" за участі ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Під час перегляду наданих копій відеофайлів встановлено факти негідної працівника поліції поведінки у побуті, а саме: чіпляння до відвідувачів (ОСОБА_5, ОСОБА_6.), намагання залізти до діджея, падіння на підлогу розважальної зали (ОСОБА_6, ОСОБА_2.), демонстрація прийомів рукопашного бою (ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_2.). Вивченням наданих фото встановлено, що 24 квітня 2018 року о 22:23 під час прибуття до НК "Джос" старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пред'явив своє службове посвідчення працівника поліції. За результатами комісійного перегляду відеозаписів складено акт від 24 квітня 2018 року /а.с. 95/.

Також суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять розписку про ознайомлення позивача із Правилами етичної поведінки поліцейських. Отже, позивач ознайомлений із Правилами етичної поведінки поліцейських під підпис /а.с. 94/.

Суд зазначає, що Правила етичної поведінки поліцейських встановлені саме з метою дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Водночас поведінка поліцейських за тих обставин, що відбулися, не може посилювати авторитет та довіру громадян до поліції.

Судом встановлено, що подія, яка трапилася у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року за участю ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у НК "Джос", мала суспільний резонанс, оскільки була озвучена депутатом міської ради під час проведення XXIX сесії Кременчуцької міської ради VII скликання та розміщена на сайті Інтернет-видання "Кременчуцька газета", що не спростовано сторонами /а.с. 100-101/.

Суд не бере до уваги надані учасниками справи відеозаписи з камер спостережень НК "Джос", оскільки такі відеозаписи є не цілісним відеозаписом подій, що відбувалися у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року за участю ОСОБА_2 у НК "Джос", а окремими частинами ("нарізками") такого запису та надані сторонами лише на підтвердження своїх доводів, що не дозволяє суду цілісно сприйняти хроніку подій та об'єктивно надати оцінку подіям, що мали місце у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року у НК "Джос".

Проаналізувавши письмові докази, суд дійшов висновку, що порушення етичної поведінки позивачем, як діючим поліцейським, настало ще на етапі пред'явлення ОСОБА_21, з яким перебував позивач, службового посвідчення з метою вплинути на рішення охоронця щодо недопуску ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до розважального закладу.

Суд зазначає, що позивач повинен розуміти, що зайняття певної посади в правоохоронних органах не може ставити поліцейського у привілейоване становище перед іншими особами у рівнозначній обстановці, тим більше не при виконанні службових обов'язків.

Позивач, маючи усі можливості не допустити чи хоча б "розірвати" скоєння вчинку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на поліцейського обов'язкам, фактично підтримав, продовжив та завершив його.

Таким чином, позивач фактично не виконав вимоги частини другої статті 18 Закону № 580-VIII.

Позивач, вибираючи ту чи іншу поведінку за певних обставин, повинен розуміти, що наслідки такої поведінки формують у суспільства думку як щодо самого поліцейського, так і до всієї правоохоронної системи в цілому.

Щодо доводів позивача, що за результатами протиправної поведінки охорони клубу останньому нанесено тілесні ушкодження та відкрито кримінальне провадження, суд зазначає, що обставини нанесення таких ушкоджень будуть надані під час досудового розслідування та судового розгляду в кримінальній справі. Предметом доказування у цій справи є обставини правомірності звільнення позивача за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо застосування до нього заходу дисциплінарного стягнення, який не відповідає тяжкості вчиненого проступку, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно Службової характеристики оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 від 26 квітня 2018 року за період проходження служби та в займаній посаді зарекомендував себе посереднім працівником. В роботі показує себе невимогливим до себе, безініціативним та має низьку працездатність. До вказівок керівництва ставиться безвідповідально, на зауваження і критику не реагує /а.с. 96/.

Європейський суд з прав людини у рішення від 12 січня 2012 року (остаточне 12 квітня 2012 року) у справі "Горовенки та Бугара проти України" зазначив: уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.

Суд повторив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (див., mutatis mutandis, рішення від 17.06.2008 у справі "Абдулла Їлмаз проти Туреччини" (Abdullah Yilmaz v. Turkey), заява № 21899/02, пункти 56-57).

У статті 64 Закону № 580-VIII наведено текст присяги працівника поліції: "усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Отже, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. У зв'язку з чим, складаючи присягу, працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі №824/227/17-а (номер провадження К/9901/27834/18).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у керівника ГУНП в Полтавській області виникли обставини за яких останній застосував до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 захід дисциплінарного стягнення у вигляді - звільнення зі служби в Національній поліції України.

Стосовно доводів позивача, що на нього адміністративні стягнення не накладалися та кримінальні провадження не відкривалися, суд зазначає, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд погоджується із відповідачем, що позивач допустив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правилам етичної поведінки поліцейських, вимогам Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням суспільного резонансу та загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов'язків на службі в органах поліції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дисциплінарна відповідальність застосована до ОСОБА_2 співмірно із вчиненим позивачем проступком.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, відповідачем у повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд.83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Повне рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя Н.І. Слободянюк