Справа № 805/1296/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 грудня 2018 року справа № 805/1296/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Сіваченко І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року в справі № 805/1296/18-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року в справі № 805/1296/18-а за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 295 КАС України).

Апеляційну скаргу в справі № 805/1296/18-а подано до відділення поштового зв'язку для відправлення 30 листопада 2018 року. За текстом апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ухвалу суду від 25 жовтня 2018 року вона отримала через сервіс «Електронний суд» 29 листопада 2018 року. При цьому апелянт звертає увагу, що до адміністративного позову додано клопотання про направлення процесуальних документів за допомогою вказаного вище сервісу, проте ухвала була надіслана лише після звернення зі скаргою до голови суду. На підтвердження дати отримання тексту ухвали від 25 жовтня 2018 року до апеляційної скарги додано роздруківку особистої скриньки ОСОБА_1 на порталі «Електронний суд».

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

У межах справи, що розглядається, апелянт зазначає, що недотримання ним процесуального строку викликано неналежним виконанням судом першої інстанції обов'язку направлення копії ухвали про залишення позову без розгляду на вказану особою електронну адресу.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Пунктом другим ч. 5 ст. 160 КАС України регламентовано, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КАС України встановлено, що учасники судового процесу зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Наведені норми мають важливе значення в контексті пп. 15.1 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України, згідно з яким подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, та статей 126 та 251 КАС України, які регламентують вручення судових викликів, повідомлень та судових рішень (ухвал, рішень та постанов). Сукупний аналіз цих норм дозволяє дійти висновку, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи пріоритетним є вручення/надіслання копій рішень саме в паперовому вигляді. Надсилаються копії процесуальних документів учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням. Ця вимога процесуального законодавства судом першої інстанції виконана, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом, який був скерований на вказану позивачем адресу та повернувся на адресу суду з позначкою «не значиться» (а.с. 53).

Надіслання процесуальних документів на цей час є допоміжним засобом інформування учасників справи про її рух та здійснюється на підставі Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07 листопада 2016 року № 227, який, у свою чергу, прийнято відповідно до статей 152, 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Ради суддів України від 29 лютого 2008 року № 38 щодо створення Єдиної судової інформаційної системи та з метою забезпечення своєчасного отримання учасниками судового процесу, кримінального провадження судових повісток, повідомлень та інших документів під час розгляду судових справ.

Згідно з положеннями Розділу 2 Тимчасового регламенту отримання документів в електронному вигляді можливо після завершення реєстрації в системі та звернення до суду із відповідною заявою. Звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про отримання процесуальних документів в електронному вигляді підтверджено матеріалами справи (а.с. 20, 55).

Результати реєстрації додаються до бази даних Системи на веб-порталі «Судова влада України» і можуть використовуватися для надіслання процесуальних та інших документів судом Користувачам (п. 8 Розділу 2 Тимчасового регламенту).

Суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, кримінального провадження, якщо такий учасник зареєстрований в Системі як Користувач (п. 1 Розділу 4 Тимчасового регламенту).

Забороняється надсилати електронні копії документів особам, які не зареєстровані у базі даних Системи, окрім випадків визначених процесуальним законодавством (п. 2 Розділу 4 Тимчасового регламенту).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що первинну заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 датовано 31 січня 2018 року, проте лист від системних адміністраторів електронного сервісу із темою «Вітаємо на mail.gov.ua» надійшов об 11:29 годині 28.10.2018, що підтверджується наданою апелянтом роздруківкою з електронного сервісу.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Таким чином, для визнання, що несвоєчасне надіслання тексту ухвали від 25 жовтня 2018 року на вказану ОСОБА_1 зумовило порушення апелянтом строку на її апеляційне оскарження, необхідно встановити, що електронну скриньку за адресою «ІНФОРМАЦІЯ_1» було зареєстровано, принаймні, до дати постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в справі № 805/1296/18-а. За інших обставин, суд першої інстанції не мав права направляти будь-які процесуальні документи за цією електронною адресою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недостатність наявних у справі доказів для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року поважними, що тягне за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання доказів дати реєстрації належної ОСОБА_1 електронної скриньки за адресою «ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-порталі.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції - відмовити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року в справі № 805/1296/18-а за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважні підстави та відповідні докази, зокрема, докази дати реєстрації належної ОСОБА_1 електронної скриньки за адресою «ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-порталі.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Сіваченко