Справа № 727/12843/18
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/230/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Чернівецькій області Маковей Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови до відповідача інспектора роти №1 батальйону УПП в Чернівецькій області Маковей Сергія Івановича, посилаючись на те, що 17.11.2018 року, близько 13 години 10 хвилин, він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 зупинився по вул.Головній, 84 біля правого узбіччя дороги у спеціально відведеному для цього місці та пішов по своїм справам. В подальшому сівши за кермо свого транспортного засобу, позивач вирішив змінити напрямок руху в зворотньому напрямку до вул.Шевченка, шляхом розвороту. З метою виконання розвороту, позивач виїхав на Т-подібне перехрестя вулиць Головної та Лук'яна Кобилиці, дотримуючись п.10.4 Правил дорожнього руху України завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, увімкнув покажчик повороту ліворуч та переконавшись в безпечності маневру, виїхав на перехрестя та почав маневр розвороту. В цей момент, позивач почув спеціальний звуковий сигнал зі службового транспортного засобу відповідача, який в подальшому через гучномовець наказав йому зупинитися на його вимогу.

Після того, як позивачем було виконано вимогу про зупинку, до нього підійшов інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Маковей Сергій Іванович, який попросив надати посвідчення на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вказує, що під час спілкування з відповідачем, останній повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу позивача є порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме: не виконання вимоги заборонного знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено». В свою чергу, позивач заперечив відповідачу та в подальшому повідомив, що виконував маневр розвороту, а поворот ліворуч не мав наміру здійснювати, оскільки йому необхідно було їхати в протилежний бік. На що відповідач відповів в стверджувальній формі, що розворот в зоні дії знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено» теж заборонено. В подальшому, на вимогу відповідача позивач пред'явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Незважаючи на заперечення позивача щодо відсутності факту порушення Правил дорожнього України, зазначеною посадовою особою, без його присутності, було одразу винесено постанову серії ЕАВ №737067, за нібито порушення позивачем пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач зазначає, що в оскаржуваній позивачем постанові серії ЕАВ №737067 від 17.11.2018 року в п.6 «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено про те, що позивачем за адресою: м.Чернівці, вул. Лук'яна Кобилиці, 3 порушено вимоги дорожнього знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», однак за вказаною в постанові адресою відсутній вищевказаний дорожній знак, що в свою чергу, на думку позивача, ставить під сумнів законність та обґрунтованість винесеної відповідачем постанови. Позивач вказує, що відповідачем також було порушено вимоги статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» в частині того, у яких випадках працівник поліції може зупиняти транспортні засоби. Крім того, після зупинки транспортного засобу поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В подальшому, позивач попросив відповідача надати йому право подати письмові пояснення до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відповідно до статті 268 КУпАП, з приводу незгоди з винесенням зазначеної постанови, посилаючись на те, що він Правила дорожнього руху України не порушував, однак клопотання позивача відповідачем було грубо проігноровано, посилаючись на те, що затвердженою формою постанови не передбачено надання письмових пояснень.

Стверджує, що відповідачем під час розгляду справи було порушено пункти 4, 5, 8, 9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, оскільки перед початком розгляду справи йому не було роз'яснено права, визначені статтею 268 КУпАП, а також відповідач не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до відповідальності, не було досліджено докази по справі та не було розглянуто клопотання. Окрім того, жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена не була.

На основі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №737067 винесену 17.11.2018 року інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Маковейом (Маковей) Сергієм Івановичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак його представник спрямував до суду заяву, згідно якої просять справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходили. Також, від відповідача по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейський Маковей С.І. діяв згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 Також вказують, що на відео з нагрудних бодікамер зафіксовано ту обставину, що поліцейський підійшов до автомобіля позивача, представився, проінформував водія про факт порушення вимог ПДР та попросив пред'явити відповідні документи. В подальшому поліцейським проведено розгляд справи, позивачеві було роз'яснено його права, передбачені ст..268 КУпАП та ст..63 Конституції України та винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважають, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення та просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, викладені у відзиву представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАВ №737067 від 17.11.2018 року, що була винесена інспектором патрульної поліції Маковей С.І., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Як зазначено в постанові, 17.11.2018 року о 13:15 год. в м.Чернівці, вул.Лук'яна Кобилиці, 3, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги дорожнього знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.13).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.8.4 Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.23 «Поворот ліворуч заборонено» відноситься до категорії заборонних знаків та забороняє поворот ліворуч транспортних засобів. При цьому розворот дозволяється. Дія знаку поширюється на перехрещення проїзних частин та інші місця, перед якими встановлено знак.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В позовній заяві позивач вказує, що в м.Чернівці, вул.Лук'яна Кобилиці, 3 відсутній заборонний знак 3.23 «Поворот ліворуч заборонено» та в підтвердження вказаної обставини надав суду відповідь Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради №Ц-172/-03/01інф від 27.11.2018 року, згідно якої по вул.Л.Кобилиці дійсно відсутній дорожній знак 3.23 «Поворот ліворуч заборонено».

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 порушення вимог вказаного у постанові дорожнього знаку. На наданому суду відеозаписі з нагрудних бодікамер зафіксовано лише обставини розгляду та оформлення постанови про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб'єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

При цьому, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Чернівецькій області Маковей Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №737067 винесену 17.11.2018 року інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Маковей Сергієм Івановичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: