Справа № 438/1220/18
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1220/18
Провадження № 2-а/438/29/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №13 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради від 12.09.2018 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу і закриття справи про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 13 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради від 12.09.2018р. про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу до ОСОБА_1 і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2018 року постановою № 13 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Про винесення даної постанови позивач не знала, та присутньою на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради, на якому її було винесено, не була присутня.

Вказана постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Висновок про те, що саме 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 самовільно без дозвільної документації встановила рекламні засоби типу штендер з текстом «Швидко Гроші» на тротуарі та вказівники на фасаді будинку за адресою вул. Ковальська, 5 м. Дрогобич, був зроблений працівником, який склав протокол, лише з тих підстав, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ «Споживчий центр» та знаходилась всередині приміщення Відділення ТОВ «Споживчий центр», шо є абсолютно незаконним та необгрунтованим з наступних підстав.

Як на час винесення вказаної постанови так і зараз позивач працює на посаді фахівця з обслуговування клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Відповідно до посадової інструкції, виконує обовязки касира відділення та відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (розділ 8. Касир (на підприємстві, в установі, організації) її завданням є здійснення операцій, пов'язаних з прийманням та видаванням готівкових грошових коштів через касу підприємства.

Відповідно до вищезазначених документів до обовязків не відноситься ні організація роботи відділення, ні організація оформлення приміщення та/або прибудинкової території будівлі, в якому знаходиться зазначене приміщення, в тому числі не уповноважена будь-яким чином розміщувати рекламу Товариства та володіти інформацією про наявність/ відсутність дозвільних документів на рекламу Товариства.

Оскільки, як зазначено вище, позивач не уповноважена розміщувати рекламу Товариства, не вчиняла дій, які вказані в оскаржуваній постанові, а саме 10 серпня 2018 року самовільно без дозвільної документації не встановлювала рекламні засоби типу штендер з текстом «Швидко Гроші» на тротуарі та вказівники на фасаді будинку за адресою вул. Ковальська, 5 м. Дрогобич.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи наявна її заява в якій просить суд розглядати справу за її відсутністі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не зявився. До суду надійшла заява представника адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради м.Сащука, в якій просять справу розглядати у відсутності представника. Позовні вимоги заперечиють у повному обсязі з підстав наведених у відзиві, згідно якого - оскаржувана постанова була винесена в межах повноважень та відповідно до закону, а тому є законною. Просить у задоволення вимог позивача відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 12 вересня 2018 року постановою № 13 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Перевіряючи законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.152 цього Кодексу.

Відтак, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч.2 ст.5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Статтею 16 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про рекламу» розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу.

При цьому, суд під розповсюджувачем реклами Закону України «Про рекламу» розуміє особу, яка здійснює розповсюдження реклами.

Згідно з пунктом 45 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067, контроль за додержанням правил розміщення зовнішньої реклами здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства, уповноважені особи яких відповідно до пункту 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Згідно з ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що субєктом порушення правил благоустрою територій населених пунктів, яке полягає у самовільному (без відповідної дозвільної документації) встановленні на об'єктах благоустрою об'єктів зовнішньої реклами, є особа, яка здійснює розповсюдження реклами (розповсюджувач зовнішньої реклами).

Відповідно до наявної в матеріалах справи Посадової інструкції касира ТОВ «Споживчий центр», до функціональних обовязків касира не входить розміщення, узгодження або встановлення рекламних конструкцій.

Відтак, позивач як працівник ТОВ «Споживчий кредит», до службових обов'язків якого не входить розповсюдження зовнішньої реклами (розміщення, встановлення рекламних конструкцій, отримання відповідних дозвільних документів), не є суб'єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП порушення правил благоустрою, а саме самовільне без дозвільної документації встановлення рекламних засобів типу штендер з текстом «Швидко Гроші» на тротуарі та вказівники на фасаді будинку за адресою вул. Ковальська, 5 м. Дрогобич.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова №13адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради від 12.09.2018р. про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу до ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст.5,8,9,77,241-243,246,286 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 13 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориславської міської ради від 12.09.2018р. про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу до ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т.Слиш