Справа № 1340/4112/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3403/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року в справі № 1340/4112/18 (головуючий суддя - Сподарик Н.І., м. Львів) за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення до бюджету з ОСОБА_1 (НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) податковий борг в сумі 36159,50 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що у відповідача наявний податковий борг в сумі 36159,50 грн., позивачем виставлялася податкова вимога, однак це не призвело до погашення податкового боргу, відтак, керуючись ст. 87 Податкового кодексу України позивач просить стягнути суму податкового боргу в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь бюджету суму податкового боргу в розмірі 36159,50 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі наголошує, що в судовому порядку було визнано недійсними всі правочини, які вчинялися на користь відповідача, відтак майно ним не було набуте, отже відсутній будь-який обов'язок по сплаті податку з доходів фізичних осіб.

Відповідач, та представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів.

У відповідності до наданої ГУ ДФС у Львівській області довідки №18827/10/13-01-17-05-10 від 24 травня 2018 року, за відповідачем рахується заборгованість по платежах до бюджету, а саме: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 36159,50 грн.

Податковий борг відповідача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 36159,50 грн. виник згідно податкового повідомлення-рішення від 25.12.2015 року № на загальну суму 36159,50 грн. (у т.ч. основний платіж - 28383,60 грн., штрафні санкції - 7775,90 грн.), яке винесено контролюючим органом на підставі акта від 13.11.2015 року №375/17-02/ про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст.92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 7 ПК України під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи як платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Відповідно до ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Встановлено, що в даній справі податковим органом виявлено та зафіксовано в Акті перевірки № 375/17-02/ від 13 листопада 2015 року, що ОСОБА_1 в 2014 році отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом 47/64 частини житлового будинку вартістю 567671,88, і на підставі цих даних позивачем винесене податкове повідомлення-рішення від 25 грудня 2015 року.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 05 квітня 2012 року та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л. Б. і зареєстрований в реєстрі за № 115. Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1, видане державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори 11 квітня 2014 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-238. Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1, видане державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори 11 квітня 2014 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-239. Дане судове рішення набрало законної сили 20 липня 2016 року.

Таким чином, всі правочини, вчинені на користь відповідача з 11 квітня 2014 року визнані недійсними, а отже, такими, що фактично не вчинялися, відтак ОСОБА_1 не став власником нерухомого майна, а тому не може бути платником податку з цього майна, так як в нього не виникає жодних податкових зобов'язань по сплаті податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року в справі № 1340/4112/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.