Справа № 594/1108/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3201/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року у справі №594/1108/18 (рішення ухвалено в м. Борщеві, головуючий суддя Чир П.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сарая Олега Ярославовича, третя особа Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.09.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сарая Олега Ярославовича, третя особа Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії АЕВ №575141 від 03.09. 2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії інспектора УПП в Тернопільській області Сарая Олега Ярославовича протиправними. Скасовано постанову серії ЕАВ №575141 від 03.09. 2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відносно ОСОБА_1, винесену інспектором УПП в Тернопільській області Сараєм Олегом Ярославовичем.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Апелянт вказує, що з оглянутого відеозапису видно, що на місці вчинення адміністративного правопорушення позивач підтверджував факт вчиненого ним адміністративного правопорушення, стверджуючи, що він не звернув увагу на дорожню обстановку та просив обмежитись щодо нього попередженням. Відтак, вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови, як і доведено факт вчинення правопорушення позивачем.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 03.03.2018 інспектором роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сараєм Олегом Ярославовичем винесено постанову серії ЕАБ №575141 від 03.09.2018, якою на позивача ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З даної постанови видно, що позивач ОСОБА_1 03 вересня 2018 року о 10 год. 34 хв. на дорозі М19 356 км, керуючи транспортним засобом Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 34 ПДР України.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального права позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху, а тому постанова ЕАВ №575141 від 03 вересня 2018 року є протиправною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з п.1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 121 КУпАП.

Згідно із приписами частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, наданого відповідачем ОСОБА_1 у ході розгляду на місці його справи про адміністративне правопорушення факт вчинення ним правопорушення не визнавав, як це вказує відповідач, а лише висловлював подив з приводу цього, так як правопорушення на його переконання не вчиняв.

При цьому, наданий відеозапис не містить фіксації факту здійснення позивачем перетину вузької суцільної лінії, а лише сам розгляд адміністративної справи інспектором на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, відповідачем не зафіксовано самого факту вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Крім цього, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що в постанові зазначено час вчинення правопорушення 10:34:49, а на відео зафіксовано час коли працівник поліції вже вказує на допущене порушення і цей час 10:28:26, тобто на відео чітко зафіксовано, що в 10:34:49 ОСОБА_1 не керував автомобілем на дорозі М19 356 км, а був зупинений працівниками поліції на цій ділянці дороги і в цей час відносно нього розглядалася справа про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, будь-яких належних доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП. крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

З урахуванням встановлених у справі обставин та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач при винесенні постанови від 03.09.2018 року, серії ЕАВ №575141, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., діяв не правомірно, не на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що заявлені вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП фактично охоплюються вимогами про скасування оскаржуваної постанови, а тому додаткового вирішення не потребують, через що в цій частині заявлений позов задоволенню не підлягає. Таким чином, заявлений позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.09.2018 Серія ЕАВ №575141, є підставним та обґрунтованим, оскільки факт скоєння позивачем правопорушення не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування постанови серії ЕАВ №575141 від 03.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП оскільки, інспектор патрульної поліції як суб'єкт владних повноважень в порушення вимог ст.77 КАС України не довів правомірність оспорюваної постанови. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю вимог.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року у справі №594/1108/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №575141 від 03.09. 2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відносно ОСОБА_1, винесену інспектором УПП в Тернопільській області Сараєм Олегом Ярославовичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. І. Мікула