Справа № 520/10631/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

17 грудня 2018 р. справа №520/10631/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень
проскасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП№57055907 від 25.10.2018 р. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.10.2018 р. на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. в рамках виконавчого провадження №57055907, у зв'язку з невиконанням рішення суду. З даною постановою позивач не згоден у повному обсязі, вважає її незаконною, такою, що прийнята державним виконавцем передчасно та з порушенням положень ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Так, позивач вчиняв дії для виконання рішення суду, про що повідомлено державного виконавця. Таким чином жодних підстав для накладення на позивача штрафних санкцій не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року позовну заяву залишеного без руху.

Ухвалою суду від 07.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином.

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, у судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилав. Правом надати письмовий відзив не скористався.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. у справі №820/700/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з набуттям чинності постанови КМ України № 657 від 30.08.2017 року у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 19 жовтня 2017 року № 18-364 з 01 жовтня 2017року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61162, код НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, код 14099344).

Вказане судове рішення набуло законної сили та 20.08.2018 р. Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №820/700/18.

23.08.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження №57055907 за виконавчим листом №820/700/18.

03.09.2018р. відповідачем направлено вимогу на адресу позивача про надання інформації щодо виконання виконавчого листа №820/700/18, виданого Харківським окружним адміністративним судом 20.08.2018 р. (а.с.10).

В матеріалах справи міститься листи Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 03.09.2018р. №24109-14/20 та від 17.09.2018 р. №25634-14/20, з яких вбачається, що на виконання судового рішення від 12.04.2018р. по справі №820/700/18 ОСОБА_1, здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року. Розмір доплати за перерахунком становить 67176 грн. 63 коп. (а.с.11, 12).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №57055907 від 25.10.2018 року на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, на підставі виконавчого листа по справі №820/700/18, виданого Харківським окружним адміністративним судом (а.с.6-7).

Копія постанови про накладення штрафу надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області 13.11.2018 року та зареєстрована за вхідним номером 4049В18 (а.с.6).

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно положень ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що позовна заява була подана позивачем 23.11.2018 р., а спірне рішення надійшло на адресу суду 13.11.2018 р. суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду даним позовом в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 25.10.2018 р. було винесено постанову у ВП №57055907 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, за невиконання рішення суду.

Водночас, суд зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. по справі №820/700/18 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1

Проте, позивач листами неодноразово повідомляв відповідача, що на виконання вказаного рішення суду у справі №820/700/18 добровільно здійснив ОСОБА_1 перерахунок пенсії, у зв'язку з чим просив закінчити виконавче провадження.

В матеріалах справи містяться докази здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.8), а також розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії (а.с.9).

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду заявою, в якій просить суд: постановити додаткове судове рішення по справі № 820/700/18, доповнивши ч.2 резолютивної частини рішення словом "і виплату".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі, посилаючись на те, що серед позовних вимог ОСОБА_1 не було заявлено питання щодо виплати йому пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду у повному обсязі, оскільки судом при вирішенні адміністративної справи №820/700/18 на ГУ ПФУ в Харківській області не покладався обов'язок щодо виплати ОСОБА_1 пенсії.

За таких підстав, прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу ВП №57055907 від 25.10.2018 р. за невиконання рішення суду не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Тобто, з метою дотримання принципу верховенства права суб'єкти владних повноважень, приймаючи рішення владно-управлінського характеру, мають належним чином його мотивувати. Мотивація прийняття рішення суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій має оцінюватися судом при здійсненні контролю за виконанням судових рішень.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проведеним судовим розглядом виявлений факт порушення оскарженим рішенням владного суб'єкта права та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин у галузі примусового виконання рішень суду, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ч.2 ст. 139, ст.143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП№57055907 від 25.10.2018 р. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко