Справа № 826/17531/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/55
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2018 року № 826/17531/17

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гордієнко Валентини Іванівни

Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації

про визнання протиправною реєстаційної дії, скасування запису

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гордієнко Валентини Іванівни, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною проведену державним реєстратором Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гордієнко Валентиною Іванівною реєстраційну дію із державної реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи із внесенням 09.11.17 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису номер 1 071690, його скасування.

Відзиву на позов не надано.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2017 р. № до Реєстру внесено запис за №1 071690 від 09.11.2017 р. про реєстрацію юридичної особи - Верховного Суду, код 41721784, орган державної влади; заявник - ОСОБА_3 (тимчасово виконуючий обов'язки керівника апарату Верховного Суду).

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану реєстраційну дію протиправною з тих підстав, що він є позивачем в адміністративних справах №814/1049/16 та 814/396/16, тоді як касаційні скарги у вказаних справах будуть розглянуті новоутвореним Верховним Судом.

Відповідачі - Державний реєстратор Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Гордієнко Валентина Іванівна, Шевченківська районна в м.Києві державна адміністрація - відзиву на позов не надали.

На виконання вимог ухвал суду від 19.01.2018 р. та 21.08.2018 р. належним чином завірені матеріали реєстраційної справи про реєстрацію органу державної влади - Верховного Суду (код 41721784) не надано.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Згідно пп. 23, 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 р. у справі SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE (заяви №29458/04 та №29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії" (Coeme and Others v. Belgium), NN 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).

Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-76467, http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_115

В цьому аспекті правомірність створення Верховного Суду та його державна реєстрація як юридичної особи впливає на реалізацію позивачем своїх прав як особою, яка реалізує або може реалізувати своє права на участь у судовому розгляді справ Верховним Судом як судом, установленим законом.

Ст. 124, 125 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пп. 6 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Ст. 19 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено порядок утворення і ліквідації суду, відповідно до якого, зокрема, суд утворюється і ліквідовується законом.

Проект закону про утворення чи ліквідацію суду вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Утворення суду може відбуватися шляхом створення нового суду або реорганізації (злиття, поділу) судів.

Суд є юридичною особою, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до пп. 1 п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VIII протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом: 1) утворюється Верховний Суд у порядку та у складі, що визначені цим Законом; 2) призначаються судді Верховного Суду за результатами конкурсу, проведеного відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 5 Прикінцевих і перехідних положень цього Закону Верховний Суд створюється на матеріально-технічній базі Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України.

Відповідно, початком утворення Верховного Суду є день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а його юридичним завершенням - офіційна реєстрація як юридичної особи публічного права, оскільки лише створений суд може розпочати свою роботу, для чого відповідно до пункту 9 Перехідних положень Закону вимагається призначення щонайменше шістдесяти п'яти суддів.

Таким чином, Верховний Суд є судом, встановленим законом, а його реєстрація в якості юридичної особи публічного права здійснюється згідно передбаченої законодавством України процедури, що визначена Законом України від 15.05.2003р. №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Позивачем у позові не надано пояснень, які саме порушення вказаного Закону було порушено під час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, тому суд не має підстав для оцінки цих підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Щодо посилань позивача на факт подачі ним касаційних скарги до Вищого адміністративного суду України по справах №814/1049/16 та 814/396/16 суд зазначає наступне.

Станом на час звернення позивача до суду - 26.12.2017 р. - Верховний Суд було створено як юридичну особу, що мало наслідком передачу йому на розгляд матеріалів нерозглянутих справ, зокрема, і Вищим адміністративним судом України.

Згідно ч. 1 Перехідних положень КАС України (викладеного у новій редакції Законом України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) цей Кодекс викладено установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: 1) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Таким чином, касаційні скарги позивача, зокрема, у адміністративних справах №814/1049/16 (касаційне провадження відкрито ухвалою ВАСУ від 11.09.2017 р., №816/396/17 (касаційне провадження відкрито ухвалою ВАСУ від 15.11.2017 р.) будуть розглядатися Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду.

Вказана обставина права позивача на розгляд його справ судом, встановленим законом, не порушує, оскільки Верховний Суд є судом, встановленим законом; законодавство передбачило завершення розгляду справ, не розглянутих Вищим адміністративним судом України.

За відсутністю інших підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної реєстраційної дії, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.12.18 р.