Справа № 804/182/3470/18 (276/СП/804/4246/18)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

11 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/182/3470/18 (276/СП/804/4246/18)
Суддя І інстанції - Голобутовський Р.З.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 .звернулася з вищевказаним позовом до суду, в якому просила:

- визнати дії ПП «Броккер Н» у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність.

- зобов'язати відділ реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП «Броккер Н» за адресою: АДРЕСА_1.

- зобов'язати ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням.

- у зв'язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров'ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, уночі - категорично.

- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Нікопольської міської ради у неспроможності створення умов проживання у власній квартирі, не розгляді її скарг та звернень з приводу нецільового використання приміщення квартири АДРЕСА_1 - незаконною.

- стягнути з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради на мою користь моральну шкоду в розмірі - 10000,00 грн. за порушення прав людини, що мало серйозні наслідки для мене.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що реєстрація ПП «Брокер» в будинку де проживає позивач є незаконною, оскільки від діяльності цього підприємства вона постійно відчуває акустичний шум, вібрації та електромагнітне випромінювання, що негативно впливає на стан її здоров'я. Звертаючись до виконкому Нікопольської міськради за вирішенням даної проблеми останній не вчиняє жодних дій на відновлення її права на нормальні умови проживання в квартирі, що є порушенням її конституційних прав та спричиняє моральну шкоду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій ПП «Броккер Н» у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність; зобов'язання відділу реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП «Броккер Н» за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням; у зв'язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров'ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, у ночі - категорично було закрито.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи. Зазначає, що незаконна діяльністю ПП «Брокер Н» у будинку де проживає позивач спричиняє шкоду її здоров'ю про що вона повідомляла органи місцевого самоврядування, але відповідач ігноруючи її звернення не вирішує вказану проблему.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу виконавчий комітет Нікопольської міської ради просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, інші сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач зазначила, що квартири №1 та №17, є джерелами підвищеного фону техногенних випромінювань, у зв'язку з чим у неї погіршився стан здоров'я.

Також, позивач зазначила, що зверталась до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із зверненнями стосовно використання електронної техніки за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстровано ПП «БРОКЕР Н», засновником якого є ОСОБА_2

Проте, листом від 23.10.2017 №п-1136 їй надано відповідь, в якій зазначено, що за даними відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відсутня інформація та законні підстави для скасування державної реєстрації або припинення юридичної особи ПП «БРОКЕР Н».

Позивач зазначає, що в квартирі №1 за адресою :АДРЕСА_1, цілодобово користуються електронною технікою, яка утворює електромагнітне випромінювання, у зв'язку з чим погіршилось її здоров'я.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, на звернення ОСОБА_1 від 21.03.2015 №ПЕ-1220415, яке надійшло на телефонну гарячу лінію «Гаряча лінія облдержадміністрації» стосовно шуму від електронних приладів, мобільного зв'язку та мережі WI-FI, що використовується мешканцями кв. №1, розташованої на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1, позивача повідомлено, що 16.03.2015 в телефонному режимі ОСОБА_1 проінформовано про вихід комісії 17.03.2015 для виміру шуму та електромагнітного поля у квартирі ОСОБА_1

З вказаного листа вбачається, що 17.03.2015 відбувся вихід комісії у складі спеціалістів виконавчого органу Нікопольської міської ради та головного спеціаліста санітарно-гігієнічного відділу Нікопольського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, проте ОСОБА_1 відмовилась допустити членів комісії до квартири для замірів шуму та електромагнітного поля.

У зв'язку з викладеним, виміру шуму та електромагнітного поля в квартирі №13 не проведені, про що складено відповідний акт.

Під час розгляду звернення ОСОБА_1, членами комісії опитані сусіди з другого, третього та четвертого поверхів, які зазначили, що не відчувають ніяких незручностей та шумів від електронних приладів, мобільного зв'язку, мережі WI-FI від мешканців кв. 1.

Разом з тим, листами від 01.04.2015 №1150, від 06.04.2015 №1259, від 15.04.2015 №1427 ОСОБА_1 повідомлялась, що у разі надання її згоди буде проведено вимір шуму та електромагнітного поля в її квартирі.

Крім того, відділом економічного аналізу та прогнозування управління економічної політики Нікопольської міської ради на звернення ОСОБА_1 з приводу порушення спокою мешканцями квартир АДРЕСА_1, направлявся запит до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.12.2015 №6827, на який 04.01.2016 отримана відповідь, в якій зазначено, що за фактом порушення спокою мешканцями квартир №1 та №17 про пр. Трубників, 6 неодноразово проводились бесіди з мешканцями під'їзду будинку, які пояснили, що вібрацій та відхилень допустимих норм рівня шуму вони не відчувають.

Згідно з інформацією Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України у Дніпропетровській області про результати розгляду звернення ОСОБА_1, фактів в частині порушення умов проживання, норм та рівня вібрації, шуму господарями кв. №1 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1-7 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

За нормами ст. 293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Вказані обставини справи свідчать про те, що Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради вчинено всіх необхідних дій щодо розгляду скарг позивача, також перевірено всі твердження позивача про шум та вібрації в сусідній квартирі наявність яких могла б завдавати шкоду здоров'ю позивача, а тому доводи позивача про протиправну бездіяльність виконавчого комітету Нікопольської міської ради не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази її заподіяння.

Положеннями статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. N 5 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В той же час відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чого в даному випадку немає.

Колегія суддів, вивчаючи матеріали справи не вбачає факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не вбачає і дій, якими могли бути спричинені моральні страждання відповідачем.

Позивачем не надано доказів заподіяння йому такої шкоди, в зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позивних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, фактично зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 12 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова