Справа № 2-а-1805/10
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2 А-1805/10/512
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року.

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Таварткіладзе О.М.

при секретарі - Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2

«Про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі», -

ВС ТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду до Інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 з адміністративною позовною заявою про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі ї шкоди, мотивуючи це тим, що 11.11.2010 року Інспектором ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол про те, що останній 21.11.2010 року о 16-20 г., керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» р. н. ВН 562-73 OA здійснив проїзд перехрестя і таким чином порушив п. 8.7.3. «Е» ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 2 КУпАП, після чого Інспектор виніс постанову ВН № 343799 від 21.11.2010 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. При складенні адміністративного протоколу і при винесенні оскаржуваної постанови, ІДПС ОСОБА_2 відверто не бажав взяти до уваги пояснення позивача, про те, що той не порушував ПДР і не перетинав перехрестя в юридичному розумінні цього терміну, а здійснив розворот до перехрестя і тому сигнал світлофору, який регулював рух на перехресті для нього не мав значення бо він не доїхав до перехрестя.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі і надав пояснення в межах доводів, зазначених у позовній заяві у якості обгрунтування позовних вимог.

Відповідач - Інспектор ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до' Інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі слід відмовити, при цьому суд виходить із наступного:

Згідно постанови ВН № 343799 від 21.11.2010 року, винесеної Інспектором ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. (а. с. 6).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції кіно-фото і відеозапису.

Згідно ст. 254 КУпАП про скоєння адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на це посадовою особою... Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 255 ч. 2 КУпАП по справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до ведення органів, вказаних у ст. 222-234 даного Кодексу, протоколи мають право складати посадові особи цих органів.

Згідно ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1 КУпАП вправі працівники Державної автомобільної інспекції МВС України, що мають спеціальні звання.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення вказуються: дата і місце його складення, посада, П.І.Б. особи, що склала протокол, відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час і зміст адміністративного правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища і адреси свідків, якщо вони маються, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, що необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписаний також і цими особами. При складенні протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз*яснюються права і обов*язки передбачені ст. 268 КУпАП., про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язана з*ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа у його скоєнні .

У ст. 258 КУпАП наведені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається з переліченням статей Кодексу, куди не входить ст. 122 ч.І КУпАП і з застереженням якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Також зазначено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 застереження учасників дорожнього руху являє собою вплив на їх поведінку самим перебуванням працівника ДПС на найбільш напруженій ділянці маршруту, на місці пригоди або стихійного лиха, а також за допомогою роз'яснення водіям Правил дорожнього руху при зупиненні транспортних засобів.

Втручання при правопорушеннях полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу.

Під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП водіями та пішоходами.

До них належать: управління транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного, токсикологічного отруєння та під впливом медичних препаратів; перевищення встановленої швидкості руху; порушення правил проїзду залізничних переїздів і пішохідних переходів, обгону, маневрування, рядності руху, проїзду перехресть, перевезення людей, проїзд на заборонний сигнал світлофора; перехід дороги в невстановленому місці, на заборонний сигнал світлофора або безпосередньо перед транспортним засобом, що Наближається; ходіння проїжджою частиною вулиць доріг за наявності тротуарів, узбіч.

При порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол, а також здійснює перевірку водія (у разі потреби та наявності достатніх підстав - також пасажирів) і транспортного засобу за наявними інформаційними базами даних.

Суд доходить до переконання, що складення адміністративного протоколу є одним з джерел доказування у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Таким чином, суд доходить до переконання, що відсутні правові підстави визнання протиправним або недійсним чи не чинним протоколу про адміністративне правопорушення, який є процесуальним документом, що відноситься до джерел доказування і є процесуальним відображенням або процесуальною фіксацією адміністративного правопорушення.

Суд вважає такими, що не знайшли підтвердження доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо:

складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 грн. з порушенням ст. ст. 247 і 251 КУпАП, оскільки доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів, речовими доказами, протоколом про вилучення речей (документів);

не прийнятті Інспектором Ткачем Є.В. до уваги факту, що позивач не був згоден з порушенням, що йому було інкриміноване і не взяттям до уваги його пояснень, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що Інспектор неправильно зафіксував і кваліфікував дії позивача, пов*язані з порушенням Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що не можуть бути взятими до уваги доводи позивача про те, що його вину не підтверджено належними доказами, оскільки у справах про адміністративні правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених для складення протоколу про адміністративні правопорушення і проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

З наданої до позову схеми місця правопорушення із зазначенням, як рухався автомобіль під керуванням позивача під час фіксації правопорушення з боку ІДПС ОСОБА_3, вбачається, що 21.11.2010 року позивач виїхав на пр. Маршала Жукова з місця прилягання до дороги у вигляді виїзду з прилеглої території, що згідно до п. 10.2. Правил дорожнього руху не відноситься до перехрестя і тому позивач після виїзду на пр. Маршала Жукова опинився в зоні дії сигналу світлофора, який забороняв рух по пр. Маршала Жукова у всіх напрямках. Крім того перед місцем розвороту на схемі вбачається наявність пішохідного переходу, який також регулюється сигналом світлофору, тому водій, який виїхав з прилеглого виїзду на проспект Маршала Жукова під час сигналу світлофору, що забороняв рух по пр. Маршала Жукова, зобов*язаний був зайняти крайнє ліве становище (крайню ліву смугу) для подальшого виконання розвороту, не перетинаючи пішохідного переходу без сигналу світлофору, який дозволяє подальший рух і виконання маневру, пов*язаного з розворотом.

Таким чином суд доходить висновку, що при складенні адміністративного протоколу Інспектором Ткачем Є.В. було правильно встановлено сутність правопорушення. пов*язаного з проїздом на заборонений сигнал світлофору, але не зазначено про проїзд на заборонений сигнал пішохідного переходу, що однак це не впливає va правильність кваліфікації порушення, допущеного ОСОБА_1 та правильність вжиття Інспектором до позивача виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу та його розміру.

Згідно ст. 288 КУпАП України постанову посадової особи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення може бути оскаржене у районний, міській, районний у містах, міськрайонний суд в порядку КАС України з особливостями, встановленими даним Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпАП України орган або посадова особа, що розглядає скаргу або протест на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і аргументованість винесеної постанови і приймає одно з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу чи протест без задоволення; скасовує постанову і спрямовує справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює міру стягнення у межах, передбачених нормативним актом про адміністративну відповідальність з тим, щоб однак стягнення не було посилене.

Таким чином, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Ткача Євгена Валентиновича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 122, 221, 247, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 6,7,11,69,70,86, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя