Справа № 821/1037/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1037/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2018р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018р. ТОВ "Строй Мир" звернулося в суд із позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі за №UA8/000044/2 від 16.05.2018р. про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.04.2018р. для здійснення митного оформлення товару ним до митниці ДФС подано митну декларацію за №UA508070/2018/000583.

У травні 2018р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, внаслідок чого товариство було змушене додатково сплатити за товар №1 суму ПДВ в розмірі 88 322,18грн. та суму мита в розмірі 40 146,45грн., а всього - 128 468,63грн.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2018р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі за №UA508070/2018/000044/2 від 16.05.2018р..

Стягнуто з Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Строй Мир" витрати по сплаті судового збору в сумі 1762грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходи з того, що митний орган приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товарів діяв не в межах своїх повноважень та з порушенням норм законодавства України.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано сторонами, що на підставі контракту за №CH-UA-18/01/25 від 25.01.2018р. DALIAN F.T.Z. SANSHAN INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (Китай) (Продавець) здійснило поставку ТОВ «Строй Мир» (Покупець) сітки будівельної, виготовленої на основі скловолокна в рулонах - код товару 70195900.

У квітні 2018р. для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Строй Мир» через митного брокера ФОП ОСОБА_2 подав до сектору митного оформлення митного поста «Херсон-центральний» Херсонської митниці ДФС митну декларацію за №UA508070/2018/000583. Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (основний метод), відповідно до ст.58 МК України, в сумі 60 796,43доларів США.

На підтвердження митної вартості товару та для митного оформлення товариством надано митниці пакет документів, передбачений ст.53 МК України, а саме: пакувальний лист (0271); рахунок-фактура (інвойс) (0380), коносамент (0705), автотранспортна накладна (0730), декларація про походження товару (0862); зовнішньоекономічний договір (контракт) (код 4104); доповнення до контракту (4103); договір про надання послуг митного брокера (4207); договір транспортного експедирування (4301); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги (3004); договір транспортного експедирування (3001).

В подальшому, декларантом додатково було надано митниці такі документи: прайс-лист від постачальника (продавця), комерційну пропозицію, висновок ТПП, акт про надання транспортно-експедиційних послуг.

За результатом розгляду поданої декларації та документів, митним органом 16.05.2018р. винесено рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000044/2, яким скориговано та визначено митну вартість за резервним методом у відповідності до ст.64 МК України.

Позивач зазначає, що у зв`язку із вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, він був змушений додатково надмірно сплатити за товар суму ПДВ в розмірі 88 322,18грн. та суму мита в розмірі 40 146,45грн., а всього - 128 468,63грн..

В подальшому, митним органом прийнято картку відмови №UA508070/2018/00049 за результатами перевірки митної декларації та відповідних документів, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин неповних відомостей про митну вартість товару.

Перевіряючи правомірність дій та рішень митного органу, з урахування підстав, за якими позивач пов'язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч.4 та 5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Положеннями ч.1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.52 МК України, декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ст.57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 Митного кодексу України).

Приписами ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

За правилами ч.1-3 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема,: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналізуючи вищезазначені норми, апеляційний суд зазначає, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості Митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що вищенаведені приписи норм зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із оскаржуваного рішення, що митним органом не зазначено які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи позивач повинен надати для встановлення відповідного показника.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що у відповідності до договору транспортного експедирування за №05.03.2018/415-ЮД ТОВ «Таніт» забезпечує транспортне обслуговування вантажів ТОВ «СТРОЙ МИР» та укладає угоди з перевізниками з 5.03.2018р., коносамент (договір морського перевезення) укладено ТОВ «Таніт» 26.02.2018р.. Обставина укладання договору з перевізником пізніше дати видачі коносаменту не впливає на митну вартість товарів, оскільки угода про надання послуг транспортного експедирування може укладатись не тільки у вигляді двостороннього договору, а й шляхом прийняття заявки про надання таких послуг. Така заявка від 12.02.2018р. надана до суду першої інстанції та досліджена в апеляційному суді (а.с.39). Крім того, позивачем надана додаткова угода №1 від 5.03.2018р. до договору транспортного експедирування, умови якої передбачають поширення договору №05.03. 2018/415-1ОД на відносини, що виникли до моменту його укладення (а.с.41).

Апеляційний суд зазначає, що в поданому до митного оформлення рахунку за №1025 від 15.05.2018р. дійсно відсутні реквізити договору, на виконання якого він виданий, разом з тим ця обставина на числові значення складових митної вартості не впливає, крім того, в рахунку зазначено номера контейнерів, за фрахт яких виставлений рахунок.

Що стосується посилань митного органу на заниження вартості транспортних витрат у порівнянні з ринковою вартістю такого перевезення та відсутність інформації про понесені витрати на страхування вантажу, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до п.3.1 контракту від 25.01.2018р. №CH-UA-18/01/25 поставка товару здійснюється на умовах FOB XINGANG згідно Інкотермс-2010, що передбачає необхідність організації доставки товару з порту відправлення покупцем товару, отже саме ними укладається договір з транспортно-експедиційною компанією на перевезення вантажу з Китаю до України.

Апеляційний суд зазначає, що FOB це міжнародний торговий термін Інкотермс, який використовується для визначення умов поставки вантажу та визначення сторони, на яку покладаються витрати по транспортуванню та /або визначенню пункту передачі відповідальності за вантаж від продавця до покупця. Умови FOB передбачають, що продавець зобов'язаний доставити товар в порт та завантажити на вказане покупцем судно, ризик випадкового знищення майна або його пошкодження покладається на продавця до моменту перетину товаром борту судна, а на покупця - з вказаного моменту. Позивач як покупець має нести витрати по страхуванню, по перевезенню, розвантаженню та транспортуванню до пункту призначення, але страхування не є обов'язковим. Сторони договору перевезення є вільними у визначенні умов та ці на перевезення. ТОВ «Строй Мир» надав платіжний документ, який підтверджує оплату транспортних послуг ТОВ «Таніт».

У відповідності до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» за №598 від 24.05.2012р., митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що митним органом не зазначено жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що митним органом не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Контролюючим органом не було наведено і жодних обґрунтованих обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у нього законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів для митного оформлення заявленого товару. Крім того, факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного апеляційний суд вважає, що митниця ДФС приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів діяло з порушенням норм законодавства України, оскільки ТОВ «Строй Мир» у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ТОВ «Строй Мир».

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Крім того, під час розгляду справи по суті, представником ТОВ «Строй Мир» подано клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно митниці ДФС у Херсонській області. В обґрунтування вказаного клопотання ТОВ «Строй Мир» зазначило, що митниця впродовж 2018р. не одноразово виносила рішення про коригування митної вартості їхніх товарів з аналогічних підстав, і кожне вказане рішення було оскаржено ними у судовому порядку, і в кожному випадку суди скасовували незаконні рішення митного органу, у зв'язку із чим просило прийняти певні міри щодо митниці.

Розглянувши вказану заяву, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду даної справи відсутні обґрунтовані підстави для постановлення окремої ухвали.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 грудня 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В .Яковлєв