Справа № 725/5271/18
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5271/18
Номер провадження 2-а/725/175/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Григорчук Д.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 (24.09.1985р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: вул.Руська, 248М м.Чернівці) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що 10 серпня 2018 року Чернівецькою митницею Державної фіскальної служби його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 1 565 363,31 грн.

Згідно вказаної постанови, ним було вчинено правопорушення, а саме дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання документа паспорта громадянина ОСОБА_5, під час ввезення на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки BMW X5, реєстраційний номер СВ 1041АН, маючи при цьому статус громадянина України.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, через відсутність у його діях ознак порушення митних правил, необєктивність та неповноту провадження у справі, невідповідність висновків, викладених у постанові фактичним обставинам справи, виходячи з наступного:

Так, при перетині митного кордону він подав правдиві відомості щодо транспортного засобу, країни реєстрації аавтомобіля, мети ввезення транспортного засобу та правдиві відомості про свою особу. Вказані обставини не заперечуються і самим відповідачем.

Твердження митного органу про те, що він, будучи громадянином України, подав паспорт громадянина ОСОБА_5 з метою ухилення від сплати митних платежів, є лише припущенням, оскільки у даному випадку у відносинах з Україною при перетині митного кордону, виступав як громадянин ОСОБА_5, а отже, перебував у статусі «нерезидента».

При винесенні постанови відповідач не врахував, що у нього не було умислу на вчинення порушення митних правил.

Більше того, розгляд справи про порушення митних правил проводився у його відсутність.

Також посилається на те, що митним органом не визначено митної вартості транспортного засобу марки BMW X5, реєстраційний номер СВ 1041АН, а при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою від 11.06.2018 року, що на його думку, є неналежним доказом такої вартості.

При визначенні митної вартості транспортного засобу не було враховано саме його технічні характеристики та особливості, у звязку із чим, ця вартість є приблизною.

Окрім цього, митний орган виніс постанову про притягнення його до відповідальності з порушенням строків, так як вказане у постанові порушення не є триваючим, а шестимісячний строк з дня ввезення транспортного засобу на територію України пройшло більше шести місяців.

Попри все вище викладене, просив поновити строк для звернення до суду із вказаним позовом, рскільки пропустив його з поажних причин, на підтвердження чого надав відповідні докази.

Враховуючи вказані вище обставини, просив скасувати постанову про порушення митних правил від 10.08.2018 року та провадження у справі закрити.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 повністю підтримав позовні вимоги свого довірителя та підтвердив обставини, викладені у позові. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 митниці ДФС ОСОБА_8 заперечувала щодо задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, в тому числі, матеріали адміністративної справи за №1586/40800/18 відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову гаврилюка М.І. слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положенням ст.494 МК України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування т, реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що 04 червня 2018 року державним інспектором ВОР УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_9 складено протокол про порушення митних правил №1586/40800/18, відповідно до якого 04.06.2018р. о 15:20 год. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в'їхав легковий автомобіль марки «ВМW», країна реєстрації Болгарія, д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1, який прямував з України до ОСОБА_5 в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» та до митного контролю подав закордонний паспорт громадянина ОСОБА_5 №087509256, виданий 07.07.2017р. на ім»я Gavriliuc Nicolae та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 004311988. Під час проведення митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу, у громадянина ОСОБА_1 в салоні автомобіля в сумці для документів було виявлено закордонний паспорт громадянина України ЕS322248, виданий на його ім?я 02.10.2014 року УВС 7301.

10 серпня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_10 винесено постанову №1586/40800/18 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1 565 363,31грн.

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб (ч. 4 ст. 380 МК України).

Положеннями ст.485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Однак суд не бере до уваги посилання позивача на те, що у відносинах з Україною, при перетині митного кордону, виступав як громадянин ОСОБА_5, а отже, перебував у статусі «нерезидента». При цьому суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства визначаються законом.

Згідно із п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто, у разі набуття громадянином України громадянства іншої держави, то останній не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Зі змісту положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №2185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №2201, слідує, що документом, який підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так, за приписами п.50 ч.1 ст.4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є громадянином України, постійно проживає в Україні в Сторожинецькому районі Чернівецькій області с.Верхні Петрівці та в уповноважені органи з питанням виходу з громадянства України не звертався (а.с.64).

Крім того, вказані обставини підтвердив в судовому засіданні й представник позивача ОСОБА_2, який зазначив, що його довіритель постійно проживає в Україні.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на момент ввезення спірного транспортного засобу наявний був як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина ОСОБА_5, та він мав постійне місце проживання на території України, отже ОСОБА_1 у правовідносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, за наявності у позивача належним чином підтвердженого статусу громадянина-резидента останній не мав правових підстав для користування пільгами, встановленими ст. 380 МК України для громадян-нерезидентів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «ВМW 530», країна реєстрації Болгарія, д.н.з. НОМЕР_2.

Суд вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та ОСОБА_5, громадянин України (резидент) ОСОБА_1 свідомо подав саме паспорт громадянина ОСОБА_5 як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про правомірність визначення відповідачем розміру митних платежів у справі про порушення митних правил, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 27 ст.4 МК України митні платежі складаються з мита, акцизного податку із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно з Законом України "Про митний тариф України" розмір ввізного мита визначається за встановленими цим законом ставками в процентному відношенні від митної вартості.

Ставки акцизного податку визначені ст.215 Податкового кодексу України залежно від об'єму двигуна автомобіля.

Базою оподаткування податком на додану вартість згідно ст.188 ПК України буде договірна вартість товару з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 189.3 ст. 198 ПК України ціна продажу вживаного транспортного засобу визначається: для осіб, не зареєстрованих як платники податку, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого засобу, розрахованої суб'єктом оціночної діяльності, уповноваженим здійснювати оцінку відповідно до закону; для платників податку виходячи з договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - ОСОБА_1) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї ОСОБА_1.

Так, у службовій записці управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС, для визначення вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Зі змісту вказаної записки слідує, що у разі ввезення транспортного засобу марки BMW 530, рік випуску - 2002, обєм двигуна - 2987 см.куб., на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 57 858,18 грн. (а.с. 67).

Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень ОСОБА_1, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що останнім митна вартість вказаного транспортного засобу визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням ОСОБА_1, а відтак останнім законно та обґрунтовано накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 565 363, 31 грн., що відповідає 300 відсоткам несплаченої суми митних платежів.

Крім того, слід зазначити, що з метою визначення вартості та розрахунку суми митних платежів, податків і зборів, що підлягали би сплаті, при ввезені на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «ВМW 530», країна реєстрації Болгарія, д.н.з. НОМЕР_2 в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) 20.06.2018р. ОСОБА_1 направлено лист про необхідність представлення вказаного транспортного засобу в розпорядження експерта для визначення його вартості. Вказаний лист був отриманий ОСОБА_1 25.06.2018р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, вказане повідомлення ОСОБА_1 було проігноровано та автомобіль експерту представлено не було

Поряд із цим, представнику позивача було запропоновано надати докази на спростування вартості транспортного засобу, яка визначена митним органом, але він пояснив, що будь-яких доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля у нього немає, а можливості провести експертизу немає, так як транспортний засіб його довірителем відчужено.

Безпідставними також є посилання представника позивача на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови було пропущено строк накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Статтею 467 МК України встановлено строки накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил.

Так, ч.1 вказаної статті передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як було встановлено судом, вказане правопорушення вчинено ОСОБА_1 04 червня 2018 року. При цьому постанова про порушення митних правил відносно останнього винесена 10 серпня 2018року.

Отже, аналізуючи вищевказане, слід дійти висновку, що шестимісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не пропущено.

Також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні те, що Чернівецькою митницею ДФС адміністративну справу розглянуто без участі ОСОБА_1, у звязку із чим, порушено його права, перебачені ст.268 КУпАП, виходячи з наступного:

Так, згідно листа-повідомлення Чернівецької митниці ДФС від 03.07.2018р. ОСОБА_1 було повідомлено про дату та час розгляду справи про порушення митних правил відносно нього. Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак ОСОБА_1 для розгляду справи не з»явився та про причини неявки відповідача не повідомив.

Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а постанову Чернівецької митниці ДФС від 10 серпня 2018року винесено з дотриманням вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251,255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 (24.09.1985р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: вул.Руська, 248М м.Чернівці) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич