Справа № 753/23150/17
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/154/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 11.12.2017р. року звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд визнати:

Визнати дії суб`єкта владних повноважень - Київського міського військового комісаріату щодо призначення пенсії позивачу з 27 жовтня 2001 року за вислугу 30 (тридцять) років у заниженому розмірі - 80 процентів грошового утримання та щодо відмови відповідача надання ОСОБА_1 достовірної «Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 27 жовтня 2001 року, - протиправними.

Визнати недостовірним «Розрахунок на пенсію за вислугу років», що проведений юридичною особою - ІНФОРМАЦІЯ_2 (суб`єктом владних повноважень - органом державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій) щодо заниження розміру пенсії за вислугу років капітана 1 рангу ОСОБА_1 , як особі, що звільнена з військової служби у запас за станом здоров`я згідно підпункту «в» пункту 65 «Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу» (що затверджене Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93 у редакції, чинній на дату звільнення позивача з військової служби - станом на 26 жовтня 2001 року), пенсія якому призначена з 27 жовтня 2001 року за вислугу 30 років у розмірі 80 процентів грошового утримання.

У відповідності з вимогами:

- ст. 13 Закону України від 09.04.1992 р № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу, станом на 27 жовтня 2001 року);

- ч. 3 ст. 51 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- ст. 55 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців па осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу, станом на 27 жовтня 2001 року) -

провести з 27 жовтня 2001 року призначення довічної пенсії капітану 1 рангу ОСОБА_1 , як особі, що звільнена з військової служби у запас за станом здоров`я згідно підпункту «в» пункту 65 «Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу» (що затверджене Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93 у редакції, чинній на дату звільнення заявника з військової служби - станом на 26 жовтня 2001 року) у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, виходячи із наступного:

- звільненому із військової служби за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення,

- за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення: (30 - 20) * 3 проценти = 3О процентів.

Всього: 55 + 3О = 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Підготувати та надати капітану 1 рангу запасу ОСОБА_1 достовірний «Розрахунок на пенсію за вислугу років» станом на 27 жовтня 2001 року щодо встановлення належного розміру пенсії позивачу у відповідності з вимогам ст. 13 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу - станом на 27 жовтня 2001 року), а саме -85 процентів відповідних сум грошового забезпечення як особі, що звільнена з військової служби за станом здоров`я виходячи із наступного:

- звільненому із військової служби за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення;

- за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення: (30 - 20) * 3 проценти = 3О процентів.

Всього: 55 + 3О = 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат у відповідності з вимогам ст. 13 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу, станом на 27 жовтня 2001 року) та у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 51 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначити позивачу довічну пенсію, починаючи з 27 жовтня 2001 року, у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат у відповідності з вимогами:

- ст. 13 Закону України від 9.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу, станом на 27 жовтня 2001 року);

- підпункту «в» пункту 65 «Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу», що затверджене Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93 (у редакції, чинній на дату звільнення позивача з військової служби, станом на 26 жовтня 2001 року);

- ч. 3 ст. 51 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- п. 3.1 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», що затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071) -

надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві достовірний «Розрахунок на пенсію за вислугу років» щодо капітана 1 рангу ОСОБА_1 за вислугу 30 років для перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 27 жовтня 2001 року, як особі, що звільнена з військової служби за станом здоров`я, виходячи із наступного:

- звільненому із військової служби за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення;

- за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення: (30 - 20) * 3 проценти = 30 процентів.

Всього: 55 + 30 = 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 4 ст. 105 («Форма і зміст адміністративного позову») КАС України стягнути з відповідача (суб`єкта владних повноважень) кошти на відшкодування позивачу шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю відповідача.

У відповідності з вимогами п. 6. ч. 1 ст. 161, ст.ст. 256, 257 КАС України допустити негайне виконання постанови суду, враховуючи ту обставину, що порушення права ОСОБА_1 на призначення йому належного розміру пенсії з боку відповідача носить довготривалий характер.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 267 КАС України зобов`язати Київський міський військовий комісаріат (суб`єкт владних повноважень) подати у місячний строк звіт до суду про виконання постанови суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України від 09.10.2001 року №569, відповідно до Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу ОСОБА_1 було звільнено з військової служби «у запас за п.65 підпункт» «в»» за станом здоров`я.

Із списків особового складу позивача було виключено з 26.10.2001 року.

Загальна вислуга позивача становить 30 років, з 27.10.2001 йому було призначено пенсію у розмірі 80% грошового утримання.

Відповідно статті 13 діючої на день призначення позивачу пенсії редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше, пенсії за вислугу років призначаються: за вислугу 20 років - 50%, а звільнених у відставку за віком або за станом здоров`я - 55%, за кожній рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Київським міським військовим комісаріатом пенсія позивачу за вислугу 30 років призначена у розмірі 80% грошового утримання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» Київський міський військовий комісаріат здійснив передачу пенсійних справ до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. В пенсійних справах містилися всі документи на підставі яких призначалась пенсія, проводились перерахунки, доплати та підвищення, в тому числі і рішення судів про необхідність проведення перерахунку пенсії.

З 01.01.2007 року на КМВК, в частині пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців, покладено визначення грошового забезпечення та надання відомостей про його зміни до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі списків встановленого зразка.

Згідно статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» органи пенсійного фонду України з 01.01.2007 року виконують функції призначення, перерахунку та виплати пенсій особам, які визначені цим Законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права до неналежного відповідача, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 77, 78, 181, ч.7, 241, 242 ч. 1-4, 243 ч.3, 244, 246, 247, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову - ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя Даниленко В. В.