Справа № 640/21068/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

17 грудня 2018 року № 640/21068/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві

В С Т А Н О В И В :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, в якій просить застосувати засіб забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 07 грудня 2018 року №3852/5 про анулювання свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 до прийняття рішення в адміністративній справі.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що на підставі плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2018 року, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 липня 2018 року №2260/7, відносно арбітражного керуючого ОСОБА_1 проведено планову виїзну перевірку з 05 вересня 2018 року по 14 вересня 2018 року діяльності арбітражного керуючого.

Після отримання довідки про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14 вересня 2018 року №59, заявником 21 вересня 2018 року надані зауваження (пояснення, заперечення) щодо зазначених в довідці порушень.

25 вересня 2018 року заявник отримав Акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25 вересня 2018 року №72.

06 листопада 2018 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), на якому розглядалося подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України №1179 від 05 жовтня 2018 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та прийнято рішення про застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Вказане рішення отримано заявником 05 грудня 2018 року.

10 грудня 2018 року при перевірці інформації у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих заявником виявлено, що видане йому свідоцтво №871 анульоване відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07 грудня 2018 року №3852/5, проте, станом на 11 грудня 2018 року заявника не повідомлено належним чином про анулювання свідоцтва.

Як зазначив заявник у заяві про забезпечення позову, рішення комісії та наказ Міністерства юстиції України мають очевидні ознаки протиправності та порушення його прав, свобод і інтересів, оскільки порушено двомісячний строк накладення дисциплінарного стягнення, а дія оскаржуваного наказу про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Міністерством юстиції України, унеможливлює виконання заявником обов'язків у інших справах про банкрутство через можливе прийняття відповідних рішень господарськими судами про заміну арбітражного керуючого на інших осіб.

Тому, на думку заявника, відновлення його прав на здійснення діяльності в межах тих ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких він приймає участь, буде неможливим.

Розглянувши заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена протиправністю оскаржуваного рішення.

Слід зазначити, що протиправність оскаржуваного рішення повинна бути встановлена в ході розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача дією такого рішення, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко