Справа № 120/3978/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2018 р. Справа № 120/3978/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.,

представників позивача: Адамчук Т.В., Опанасюка П.П.,

представника відповідача: Левчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Іноземного підприємства "Сканди Лайн Україна" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Іноземне підприємство "Сканди Лайн Україна" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 11.09.2018 підприємству стало відомо, що банківськими установами, у яких відкриті рахунки ПП "Сканди Лайн Україна", зупинено проведення видаткових операцій на таких рахунках. Також підприємству стало відомо, що підставою для зупинення видаткових операцій слугувало надсилання відповідачем до банківських установ у вересні 2018 відповідними супровідними листами від 31.08.2018 рішення Вінницького окружного адміністративного суду (далі - ВОАС) від 14.06.2018 у справі №802/2204/17-а, яким зупинено видаткові операції платника податків. З такими діями податкового органу позивач не погоджується, оскільки строк на який за рішенням суду підлягали зупиненню видаткові операції на рахунках у банках, сплив 15.08.2018. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Вінницькій області щодо зупинення видаткових операцій на рахунках Іноземного підприємства "Сканди Лайн Україна" після 15.08.2018;

- скасувати зупинення видаткових операцій на рахунках Іноземного підприємства "Сканди Лайн Україна", відкритих у банківських установах, що були зупинені рішенням ВОАС від 14.06.2018 у справі №802/2204/17-а, що є вимогами немайнового характеру, перша з яких є похідною від другої, відтак сплаті підлягає судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 09.11.2018 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

28.11.2018 на адресу суду від відповідача за вх. №54632 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо заявлених позовних вимог. Крім того, представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою від 05.12.2018 розгляд справи вирішено проводити в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (спрощеного позовного провадження) з призначенням судового засідання на 11.12.2018.

В судовому засіданні 11.12.2018 представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх. №55208 від 30.11.2018) та поясненнях наданих в ході розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі (вх. №56201 від 06.12.2018).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд встановив, що в провадженні ВОАС перебувала справа № 802/2204/17-а, за поданням ГУ ДФС у Вінницькій області до Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна» про зупинення видаткових операцій на рахунках.

Рішенням ВОАС від 14.06.2018 подання ГУ ДФС у Вінницькій області задоволено, зупинено видаткові операції на рахунках позивача. На підставі частини 8 статті 283 КАС Україна, рішення було допущено до негайного виконання.

Як зазначив представник позивача, протягом червня-серпня 2018 року вищезазначене рішення суду не було реалізовано, видаткові операції на рахунках позивача зупинені не були.

Разом з тим, 11.09.2018 позивач дізнався, що банківськими установами, у яких відкриті рахунки Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна», було зупинено проведення видаткових операцій на таких рахунках.

Також, з пояснень представника позивача суду стало відомо, що підставою такого зупинення слугувало надіслання відповідачем до банківських установ у вересні 2018 року з відповідними супровідними листами, датованими 31.08.2018, рішення ВОАС від 14.06.2018 у справі № 802/2204/17-а.

Наведена обставина також була підтверджена в судовому засіданні представником відповідача та узгоджується з відомостями вказаними останнім в поданому до суду відзиві та додаткових поясненнях.

Позивач вважає, що зупинення відповідачем видаткових операцій Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна» на рахунках, відкритих у банківських установах у вересні 2018 року є протиправним, таким, що порушує режим роботи підприємства та спричиняє йому прямі збитки із перспективою банкрутства, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Так, відповідно до приписів пп.20.1.31, пп.20.1.32, пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема:

- звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (...)у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;

- звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (...) та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом;

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Як вбачається із матеріалів справи, податковий орган звернувся до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника ІП "Сканді Лайн". Рішенням ВОАС від 14.06.2018 подання ГУ ДФС у Вінницькій області задоволено, зупинено видаткові операції на рахунках позивача. На підставі частини 8 статті 283 КАС Україна, рішення було допущено до негайного виконання.

У судовому засіданні представник відповідача посилалась на те, що вищезазначене Рішення було прийнято на підставі ст.94 ПК України.

Разом з тим, згідно Ухвали про роз'яснення судового рішення від 04.10.2018 року, зазначене рішення було прийнято на підставі приписів ст. 91 ПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні заявила про те, що зазначена Ухвала оскаржена до апеляційного суду, проте оскаржена вона з процесуальних підстав.

Крім того, представник відповідача, заперечуючи проти позову, посилалась на те, що Рішення, яке стало підставою для зупинення видаткових операцій, було прийнято в порядку ст.94 ПК України і по суті своїй це було накладення арешту шляхом зупинення видаткових операцій.

Суд критично ставиться до таких посилань представника податкового органу з огляду на наступне.

Так, ст. 94. ПК регулює правовідносини, які пов'язані із застосуванням адміністративного арешту майна. Відповідно до п. 94.1. цієї статті адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно п.п. 94.2.3 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Разом з тим, у справі №820/1929/17 Великою палатою Верховного Суду було викладено правові висновки, згідно яких визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов'язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Таким чином, як вбачається з наведених висновків Великої палати Верховного Суду, належним способом реалізації такого права податкового органу є звернення до суду в порядку визначеному п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України.

При цьому, звернення податкового органу із поданням про зупинення видаткових операцій на рахунку платника податку врегульовано положеннями ст. 91 ПК України.

За наслідком розгляду поданого контролюючим органом подання ВОАС у справі № 802/2204/17-а було прийнято рішення від 14.06.2018, яким зупинено видаткові операції на рахунках Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна».

Таким чином, накладення адміністративного арешту на майно та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є за своєю правовою природою різними способами забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Зазначене також узгоджується із приписами ст.283 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів. Зокрема, податковий орган може звертатися із заявою щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків та з заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Так, з огляду на положення п. 91.4. ст. 91 ПК України, зупинення видаткових операцій - це строковий винятковий спосіб забезпечення виконання зобов'язання, встановлений судом і сплив такого строку припиняє суб'єктивне право відповідача вимагати виконання такого обов'язку та обов'язок позивача його виконати. Це означає, що строк зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків відноситься до преклюзивних строків.

Преклюзивний строк - це період, із закінченням якого припиняється право як таке. Він надає уповноваженій особі строго визначений час для реалізації свого права і припиняє це право у разі його невикористання чи неналежного використання. Цей строк встановлюється для спонукання особи до здійснення свого права, в іншому ж випадку це право припиняється.

Встановлений судом строк не є процесуальним строком на реалізацію відповідачем свого права стягувана (органу стягнення), а є строком існування самих правовідносин зупинення видаткових операцій, встановленого судом.

Таким чином, і право відповідача, і обов'язок позивача по його закінченню припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права за межами строку зупинення видаткових операцій, в тому числі застосування примусових заходів відповідач вчиняти не має права.

Також, суд враховує, що протягом дії встановленого судом двомісячного строку зупинення видаткових операцій на рахунках позивача, з 14.06.2018 по 15.08.2018, відповідач не вчинив жодних дій щодо реалізації своїх прав - ні виходу за місцезнаходженням позивача для проведення документальної перевірки, ні звернення до банківських установ щодо зупинення видаткових операцій на рахунках позивача. При цьому суд враховує, що ухвалою ВОАС від 04.10.2018 надано роз'яснення щодо строків зупинення видаткових операцій на рахунках позивача, в яких суд, покликаючись на положення ч. 91.4 ст. 91 ПК України, роз'яснив, що відповідний строк складає два місяці і початок відліку строку зупинення слід обраховувати з 14.06.2018.

Отже, встановлений судом двомісячний строк на зупинення видаткових операцій на рахунках позивача починав свій відлік з дати проголошення судового рішення, а саме з 14.06.2018 і спливав 15.08.2018.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно звернувся до банківських установ щодо зупинення видаткових операцій на рахунках позивача після спливу двомісячного строку з моменту прийняття ВОАС у справі №802/2204/17-а рішення від 14.06.2018, оскільки такі дії відповідача суперечать положенням Податкового кодексу України, що були чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, звернувшись у вересні 2018 року до банківських установ із листами від 31.08.2018 про зупинення видаткових операцій на рахунках, зупинив видаткові операції на рахунках позивача за межами спливу строку, на який суд зупинив видаткові операції на рахунках позивача, що свідчить про протиправність дій відповідача щодо реалізації ним управлінських (владних) повноважень.

В силу ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо зупинення видаткових операцій на рахунках Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна» після 15 серпня 2018 року.

Скасувати зупинення видаткових операцій на рахунках Іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна», відкритих у банківських установах, що були зупинені рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 802/2204/17-а.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 18.12.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна