Справа № 760/25922/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1675/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Саганюк Миколи Ростиславовича, 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суддя

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

-визнати дії відповідача протиправними;

-скасувати постанову серії ЕАВ №632514 про накладення на нього адміністративного стягнення , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Посилається в позові на те, що 30 вересня 2018 року відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ №632514, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови, він у м. Києві, керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.

Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ'єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт неправомірних дій з його боку, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що 30 вересня 2018 року він прямував по вул. Панаса Мирного у м. Києві на автомобілі марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, де його обігнав автомобіль патрульної поліції.

Після зупинки автомобіля він попросив пояснити причину зупинки, на що інспектор повідомив йому, що він не включив покажчик повороту ліворуч при повороті ліворуч з вул. С. Гусовського на вул. Панаса Мирного.

Він не погодився з твердженнями інспектора та просив надати докази на підтвердження таких звинувачень, на що йому було відмовлено. Відеозапису чи будь - яких інших доказів порушення ним п. 9.2 «б» ПДР він не отримав.

Після цього до них під'їхав інший автомобіль поліції, а той, що зупинив його, поїхав у невідомому напрямку.

Через декілька хвилин інспектором екіпажу патрульної поліції було винесено відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час складання оскаржуваної постанови він постійно заявляв про категоричну незгоду з інкримінованим йому правопорушенням, однак протоколу відповідачем складено не було.

Жодних доказів, які б підтверджували його вину, відповідачем надано не було, як і не було зазначено про це в постанові.

Крім того, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачем була розглянута справа на місці зупинки його транспортного засобу, в той час, коли такі справи слід розглядати за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 11 жовтня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач та представник третьої особи отримали копію ухвали про відкриття провадження 25 жовтня 2018 року.

Станом на день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представником третьої особи були надані письмові пояснення по суті справи, відповідно до яких вважає, що такі твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Зазначив, що згідно з пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих правил.

Разом з тим, відповідно до пункта 1.9. ПДР особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із пунктом 9.1 «а» ПДР попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Відповідно до пункту 9.2 «б» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частин другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно із частиною четвертою статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься Постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає посилання позивача на неправомірне складання постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, без її підготовки, що порушує права останнього спростовується положеннями частини четвертої статті 258 КУпАП, яка передбачає складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, віднесеного до компетенції Національної поліції, та у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначив, що відповідно до статті 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час несення служби 30 вересня 2018 року відповідач особисто бачив разом із своїм напарником, як позивач, керуючи транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 14, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив пункт 9.2 «б» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній відповідачем постанові серії ЕАВ № 632514 від 30 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб'єкта владнихповноважень, з можливістю скористатися правовою допомогою.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 30 вересня 2018 року відповідачем винесено постанову серії ЕАВ № 632514 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 30 вересня 2018 року позивач в м. Києві по вул. Панаса Мирного, 14, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не надавши суду відзив на позовну заяву, приведених у позові обставин не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені судом обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, ч.2 ст.122, ,222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9,72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Саганюка Миколи Ростиславовича.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 632514 від 30 вересня 2018 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Саганюком Миколою Ростиславовичем відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва