Справа № 826/8955/17
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8955/17
УХВАЛА

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Губська О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національного антикорупційного бюро України про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Національного антикорупційного бюро України, в якому просив суд :

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 19.06.2017 №201-н/дск про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 21.06.2017 №203-н/дск про звільнення позивача з Національного антикорупційного бюро України з 23 червня 2017 року;

- зобов'язати Національне антикорупційне бюро України поновити позивача на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України із дати незаконного звільнення, а саме, із 23.06.2017;

- зобов'язати Національне антикорупційне бюро України внести зміни до трудової книжки позивача та визнати недійсним запис, зроблений відповідно до наказу від 21.06.2017 №203-н/дск, щодо звільнення позивача із служби на посадах начальницького складу;

- зобов'язати Національне антикорупційного бюро України стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.06.2017 по день винесення судом рішення про поновлення позивача на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України;

- допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць;

- зобов'язати Національне антикорупційного бюро України відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду у сумі 25 000, 00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2018 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06 грудня 2018 року.

07 грудня 2018 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., суддів: Шурка О.І., Василенка Я.М.

Дана заява мотивована тим, що суддя-доповідач Кузьменко В.В. під час судового засідання 06.12.2018 за згодою інших учасників колегії заявив, що матеріали даної справи потребують додаткового вивчення. У зв'язку з цим, суддею-доповідачем Кузьменком В.В. разом з іншими учасниками колегії Шурком О.І. та Василенком Я.М., які не заперечували проти цього, запропоновано представнику відповідача подати клопотання про продовження строку розгляду справи та призначення судового засідання на інший день. При цьому представник позивача зауважує, що під час судового засідання суддею-доповідачем Кузьменком В.В. наголошувалося на тому, що матеріали адміністративної справи належним чином вивчені суддями під час підготовки до апеляційного розгляду, неодноразово вказано на важливості стислого наведення аргументів апеляційної скарги, однак, після цього повідомлено про існування необхідності у додатковому вивченні матеріалів справи. Крім того, представник позивача зазначає, що у порушення ч. 4 ст. 310 КАС України, 06.12.2018 колегія суддів після закінчення перевірки підстав для апеляційного перегляду не вийшла до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення. Замість цього, колегією суддів з невідомих причин саме представнику відповідача було запропоновано подати письмове клопотання, а наступне судове засідання призначено на 17.01.2019 о 16 годині 30 хвилин.

На думку заявника, вищевказані дії, є грубими порушеннями норм процесуального права, є неприпустимими та такими, що викликають сумнів у їх неупередженості та об'єктивності суддів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року визнано необґрунтованою вказану заяву, зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Губській О.А. для вирішення питання про відвід в порядку ст. ст. 31, 40 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 КАС України. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правову допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглянув справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КАС України, суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Частина 4 указаної норми визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вирішення заяв та клопотань учасників справи є прерогативою суду; незгода учасника провадження з результатами розгляду заяви (клопотання) не є правовою підставою для відводу суду, позаяк заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до касаційної скарги на рішення апеляційного суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Отже, з прецедентної практики ЄСПЛ вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб'єктивних та об'єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо). Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У даному випадку, заявником не доведено, а судом не встановлено суб'єктивних та об'єктивних критеріїв, які вказують на упереджене ставлення колегії суддів до позивача.

Відвід мотивований саме незгодою з процесуальними діями колегії суддів, зокрема, під час розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви немає.

Також, суд додатково роз'яснює, що у разі незгоди з процесуальними рішеннями судді, такі можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому КАС України, але не можуть слугувати підставою для відводу такого судді.

Інших підстав, визначених ст.ст. 36, 37 КАС України, для відводу складу суду - заявником не наведено.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 321, 325, 328 КАС України, суддя

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національного антикорупційного бюро України про поновлення на роботі - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.А. Губська