Справа № 0340/1301/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокуЛьвів№857/815/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю представника відповідача Наумчик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у справі №0340/1301/18 (винесене головуючим суддею Ксензюк А.Я. у м. Луцьку) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 03 червня 2015 року у розмірі 56 процентів від грошового забезпечення. 04 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), однак листом від 13 червня 2018 року за № 815/П-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням підстав звільнення, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, немає. Таку бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року позивач вважає протиправною.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення. Зокрема апелянт зазначає, що право щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІ «Звільнення зі служби в поліції», та ст.ст. 13,51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є правомірним, яке відповідає нормам матеріального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 з 1995 року по 2015 рік проходив службу в органах внутрішніх справ.

На підставі наказу начальника УМВС України у Волинській області Шпиги П.П. від 28 травня 2015 року №140 о/с «По особовому складу» прапорщика міліції ОСОБА_2- інспектора дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції підпорядкованої УМВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «в» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга на день звільнення складає: в календарному обчисленні - 22 роки 05 місяців 08 днів, в пільговому обчисленні - немає, для виплат одноразової грошової допомоги при звільненні - 22 роки 05 місяців 08 днів.

Підставою звільнення слугувало свідоцтво про хворобу від 26 травня 2015 року № 131, видане Військово-лікарською комісією УМВС України у Волинській області», з якого вбачається, що позивач визнаний обмежено придатний до військової служби.

Позивачу з 03 червня 2015 року було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56% відповідної суми грошового забезпечення.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №745037 Серія 12АА від 27 березня 2017 року ОСОБА_2 призначено 3 групу інвалідності по встановленому захворюванню, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до поданих заяв з 05 квітня 2017 року позивача переведено на пенсію по інвалідності, а з 23 березня 2018 року переведено на пенсію за вислугою років.

04 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 13 червня 2018 року за №815/П-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням підстав звільнення, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, немає, оскільки, згідно із розрахунком вислуги років на пенсію, поданого УМВС України у Волинській області від 28 травня 2015 року він звільнений з органів внутрішніх справ України у запас за пунктом 63 «в» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а не у відставку.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що позивачу правомірно призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення (50 процентів - за 20 років вислуги та 6 процентів - за 2 роки вислуги понад 20 років (2 роки х 3 проценти)).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі - Закон № 2232-ХІІ) передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141 (далі - Положення №141).

Згідно із пунктом 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Пунктом 3 частини першої статті 22 Закону №2232-ХІІ визначено, що граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років. Тобто для позивача граничний вік перебування на військовій службі у званні прапорщика міліції встановлено до 45 років.

Відповідно до пункту 63 Положення №114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 5 цього Положення; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час - обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) за вислугою строку служби, передбаченого договором, якщо особи рядового і молодшого начальницького складу не виявляють бажання продовжувати службу; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; з) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку; ї) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, пов'язаного з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», або кримінального правопорушення.

Звільнення зі служби у відставку осіб рядового і начальницького складу врегульоване пунктом 65 Положення №114, відповідно до якого особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку); а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пункту 63 «в» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141 та призначено пенсію за вислугу років.

З огляду на викладене вище, у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на момент звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, оскільки з врахуванням вислуги років позивача (22 роки 05 місяців 08 днів) розмір пенсії, виходячи з 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, може призначатися лише особам, звільненим з військової служби у відставку за віком або станом здоров'я.

Щодо посилання позивача на те, що на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії 01.01.2016 року ст. 13 Закону №2262-XII було передбачено, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення призначається також особам, звільненим зі служби на підставі п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Закон №580-VIII набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення ОСОБА_2 зі служби, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним покликання позивача в апеляційній скарзі на висновки щодо застосування норм законодавства, висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 26.06.2018 року у справі №461/6561/17 (касаційне провадження №К/9901/2311/18), оскільки у даних справах були інші фактичні обставини, відмінні від тих, що є предметом спору в адміністративній справі, що розглядається.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачу правомірно призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у справі №0340/1301/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 13.12.2018р.