Справа № 127/30018/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/491/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Войтенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до поліцейського роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачука Богдана Олександровича (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2018 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії НК № 354772 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 17.11.2018 року о 13 год. 35 хв. на автодорозі М-12 «Стрій-Знам'янка» керуючи автомобілем НОМЕР_1 не ввімкнув поза населеним пунктом фари ближнього світла або денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та обґрунтованою, оскільки стаття 122 КУпАП не передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час руху автомобіля, яке було допущено позивачем. Крім того, останній в адміністративному позові зазначив, що він дійсно керував транспортним засобом на відрізку дороги, яка зазначена в оскаржуваній постанові із не ввімкнутим світлом ближніх фар з метою економії світла. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, однак надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути у його відсутність, щодо викладених обставин в позовні заяві повідомила наступне. 17.11.2018 року під час патрулювання поліцейським роти № 2 батальйону Управління ПП у Вінницькій області ДПП Трачуком Б.О. було виявлено, що водій ОСОБА_1 о 13 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом марки автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М-12 «Стрій-Знам'янка» не ввімкнув поза населеним пунктом фари ближнього світла або денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР. Порушення водієм вищевказаних ПДР підтверджується відеозаписом, який долучений до відзиву на позовну заяву. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення НК № 354772 від 17.11.2018. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 425 гри. шляхом винесення постанови.

На думку представника відповідача розгляд справи здійснювався відповідно до вимог КУпАП. На підставі викладеного просить в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою від 26.11.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачука Б.О. про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.11.2018 року поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачуком Б.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 354772, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.11.2018 року о 13 год. 35 хв. на автодорозі М-12 «Стрій-Знам'янка» керуючи автомобілем НОМЕР_1 не ввімкнув поза населеним пунктом фари ближнього світла або денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачуком Б.О.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом поза населеним пунктом не ввімкнувши фари ближнього світла.

Абзацом другим п. 9.8 Правил дорожнього руху, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п. 1.10 ПДР України, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Пунктом 19.1 розділу «Користування зовнішніми світловими приладами» ПДР визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Примітка. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Отже, правило п. 9.8 ПДР фактично визначає порядок використання зовнішніх світлових приладів протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил (незважаючи на положення п. 9.1 ПДР, якими передбаченого, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Суд приходить до висновку, що позиція позивача з приводу того, що порушення ним п. 9.8 ПДР тягне за собою відповідальність передбачену ст. 125 КУпАП, не відповідає вимогам законодавства. Адже, частиною 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Таким чином, оскільки позивач не заперечує той факт, що він керуючи транспортним засобом не увімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, крім того, дана обставина підтверджується відеозаписом наданим відповідачем, тому суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена відповідно до вимог цього Кодексу.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачуком Б.О. було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до поліцейського роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Трачука Богдана Олександровича (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову НК № 354772 від 17 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, винесену поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Трачуком Богданом Олександровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя