Справа № 1540/3607/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1540/3607/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Потапчука В.О.,

Суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення від 05 жовтня 2018 року, прийняте Одеським окружним адміністративним судом в порядку письмового провадження у складі головуючого судді Харченко Ю.В.,

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Головіна Дмитра Валерійовича про визнання протиправною та скасування відмови щодо призначення пенсії, оформленої листом від 18 червня 2018 року № 33/Д300, зобов'язання підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за 25 років 09 днів вислуги років, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною скасування відмови Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо призначення пенсії, оформленої листом від 18.06.2018 року № 33/Д300;

- зобов'язати уповноважених на те посадових осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за 25 років 09 днів вислуги років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням від 05 жовтня 2018 року, Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П'ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нову, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що на період проходження служби в спеціалізованих підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю діяла постанова ВРУ «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально - технічного, військового, фінансового та соціально - побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» від 16 грудня 1993 року № 3720, згідно п. 4.1.6. якої, стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Апелянт зазначає, що з метою захисту його конституційних прав, Головне управління Національної поліції в Одеській області зобов'язаний оформити та подати всі необхідні документи до ГУ ПФ України в Одеській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 02 квітня 1994 року).

Апелянт вважає, що за період роботи у підрозділах здобув стаж у розмірі 25 років 09 днів, з яких фактично відпрацьованого часу 6 років 00 місяців 24 дні пільгового стажу, а отже такий стаж має бути врахований відповідачем.

Відзиву на апеляційну скаргу до П'ятого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Головіна Дмитра Валерійовича не надходило.

Справу розглянуто відповідно ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції встановив наступні обставини справи.

30 березня 2018 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ № 457 о/с, яким підполковника поліції, старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 02.04.2018 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Судом першої інстанції встановлено, та зазначено у вищезазначеному Наказі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.03.2018року № 457 о/с, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення складає: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 20років 07 місяців 14 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 20 років 07 місяців 14 днів; на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 04 місяці 01 день; усього для призначення пенсії - 24 роки 11 місяців 15 днів.

04 травня 2018 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ № 677 о/с, яким до Наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.03.2018 року №457 о/с внесено зміни, та зазначено, що підполковника поліції, старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 вважати звільненим з 18.04.2018 року з вислугою років на день звільнення: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 20років 08 місяців 08 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 20 років 08 місяців 08 днів; на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 04 місяці 01 день; усього для призначення пенсії - 25 років 09 днів.

Джерела права й акти їх застосування.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року.

Згідно пункту «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною другої статті 17 цього Закону передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Висновок суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи на час звільнення позивача зі служби, тобто 18.04.2018 року вислуга років у календарному обчисленні становила - 20 років 08 місяців 08 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Головне управління Національної поліції в Одеській області при вирішенні питання щодо підготовки та направлення до територіального органу Пенсійного фонду України документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років діяло на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а з цих підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на те, що до спірних правовідносин для призначення пенсії за вислугу років підлягає застосуванню постанова ВРУ «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально - технічного, військового, фінансового та соціально - побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» від 16 грудня 1993 року № 3720, згідно п. 4.1.6. якої позивачу на його думку для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 25 років 09днів є безпідставними, оскільки згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, застосуванню підлягає саме Закон України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України має вищу юридичну силу.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції,чинній на час призначення позивача на посаду), згідно якої мають право на пенсію за вислугою років служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше, оскільки вислуга ОСОБА_1 за період роботи, в тому числі в спеціальних підрозділах становила б менше аніж 20 років, що не відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

- суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

- суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

При цьому законодавець у назві статті 17 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсії». Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 такої вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. За правилами частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 6, ст. 9, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 325, ст. 328 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Головіна Дмитра Валерійовича про визнання протиправною та скасування відмови щодо призначення пенсії, оформленої листом від 18 червня 2018 року № 33/Д300, зобов'язання підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за 25 років 09 днів вислуги років - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний колегією суддів 11 грудня 2018 року.

Головуючий: суддя - доповідач В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя О.І.Шляхтицький