Справа № 140/2040/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2040/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуцалюк І.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Головного управління ДФС у Волинській області Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В., головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. про визнання рішення недійсним, визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач 1), заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. (далі - заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В., відповідач 2), головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. (далі - головний державний ревізор-інспектор ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О., відповідач 3) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.09.2018 №; визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора; визнання протиправними дій головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складання акта камеральної перевірки №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 06.08.2018 та стягнення з відповідачів солідарно 1 000 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2018 позивач отримав податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) від 05.09.2018 за №, яким до нього застосовано штрафні санкції в сумі 1435,00 грн. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі акта №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 про результати камеральної перевірки терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН.

Позивач подав скаргу до ГУ ДФС у Волинській області на протиправні дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складення акта, оскільки інспектором порушено 30-ти денний граничний термін проведення камеральної перевірки, передбачений пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України. Переважна більшість податкових накладних, вказаних в акті, була зареєстрована 06.07.2018, а оскільки акт складений 06.08.2018, граничний термін перевірки дати реєстрації податкових накладних минув 06.07.2018. Крім того, позивач у скарзі посилався на те, що форма акта камеральної перевірки чинним законодавством не встановлена.

У відповіді на скаргу заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. вказав, що форма акта камеральної перевірки встановлена Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165. Разом з тим, позивач зауважує, що на веб-сайті Міністерства юстиції відсутні дані щодо реєстрації зазначеного наказу, а тому він не є нормативно-правовим актом, має рекомендаційний характер і не породжує жодних юридичних наслідків. Питання щодо порушення граничного терміну перевірки залишилось без розгляду.

Позивач вважає, що заступником начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюком С.В. допущено бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді ним скарги та не притягненні до відповідальності головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О.

Вказує, що акт камеральної перевірки складений із порушенням законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.09.2018 №, яке прийнято на його підставі, підлягає скасуванню.

Стверджує, що незаконними рішеннями та діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягає у переживаннях та душевних стражданнях, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно 1 000 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

У відзивах на позов від 28.10.2018 представник ГУ ДФС у Волинській області та заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. позовні вимоги не визнали та зазначили, що контролюючим органом відповідно до вимог пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України проведено камеральну перевірку терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018.

Вказали на те, що відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Згідно з п. 76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Камеральна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена з урахуванням строків визначених ст. 102 ПК України, оскільки предметом перевірки була своєчасність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не перевірка податкових декларацій або уточнюючого розрахунку, термін проведення якої 30 днів. Отже, твердження позивача про порушення відповідачем 30-денного граничного терміну проведення камеральної перевірки, який передбачений п. 76.3 ст.76 ПК України є безпідставним, оскільки не відповідає вимогам законодавства.

Зазначили, що форма акту камеральної перевірки відповідає вимогам встановленим Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165. При цьому, відповідно до п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 №731 не подаються на державну реєстрацію акти рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз'яснення, у тому числі податкові тощо).

Вважають, що дії контролюючого органу щодо проведення перевірки, розгляду скарги та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн., вказали на те, що у позовній заяві не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Вважають, що контролюючий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а рішення про застосування штрафних санкцій є правомірним, а відтак, позивачу зі сторони податкового органу не заподіяно будь-якої шкоди, в тому числі і моральної. Просили у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ГУ ДФС у Волинській області підтримала доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заступник начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. та головний державний ревізор-інспектор Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. в судове засідання не прибули, у клопотаннях просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи позивача та представників відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв'язку доказів у їхній сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області як платник податку на додану вартість з 21.04.1993.

Головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб в ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. 06.08.2018 проведена камеральна перевірка терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 (а.с.8-10).

Як вбачається з акту №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 камеральною перевіркою встановлено факт порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України щодо не забезпечення своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням даного висновку та на підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 № про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 1 435,04 грн. (а.с. 5).

28.08.2018 позивач подав до ГУ ДФС у Волинській області скаргу на протиправні дії інспектора Луцької ОДПІ Ліпко О.О. щодо складання акту №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 у зв'язку з порушенням нею 30-ти денного граничного терміну проведення камеральної перевірки, передбаченого пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України. Вказував на те, що форма акту камеральної перевірки не встановлена чинним законодавством України, просив призначити службове розслідування та притягнути інспектора Ліпко О.О. до відповідальності (а.с.7).

Листом від 30.08.2018 №3162/ФОП/03-20-13-03 заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. повідомив позивача, що перевірка проводилась відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст. 76 ПК України згідно з яким камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, а предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. В листі також вказано, що форму акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ встановлено Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165. Крім того, заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. повідомив, що працівник Ліпко О.О. займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб в ГУ ДФС у Волинській області, тому виконує покладені на неї функціональні обов'язки згідно посадової інструкції (а.с.6).

Не погодившись із діями посадових осіб контролюючого органу, актом перевірки, розглядом скарги та податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з пунктом 76.3 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 була перевірка терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН. Тобто, вказана камеральна перевірка відповідно до пункту 76.3 ПК України є перевірка з інших питань, а не перевірка податкових декларацій або уточнюючого розрахунку як стверджує позивач, та проведена контролюючим органом з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.10.2018 у справі №813/2726/17.

Отже, твердження позивача про порушення відповідачем 30-денного граничного терміну проведення камеральної перевірки, передбаченого п. 76.3 ст.76 ПК України є безпідставним та необґрунтованим, оскільки не відповідають обставинам справи.

Згідно з пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 120.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує та жодним чином не спростовує порушення ним термінів реєстрації податкових накладних, однак вважає, що акт камеральної перевірки, форма якого встановлена Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165 не породжує правових наслідків, оскільки на веб-сайті Міністерства юстиції відсутні дані щодо реєстрації зазначеного наказу.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача з оглядну на наступне.

Наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (далі - Методичні рекомендації).

Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, здійснюються відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 №493/92 та Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 №731.

Відповідно до пункту 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням зобов'язань України у сфері європейської інтеграції та права Європейського Союзу, практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади на державну реєстрацію не подаються акти:

а) персонального характеру (про склад комісій, призначення на посаду і звільнення з неї, заохочення працівників тощо);

б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми;

в) оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення);

г) якими доводяться до відома підприємств, установ і організацій рішення вищестоящих органів;

д) спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм;

е) рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз'яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 №731, Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165 не підлягають державній реєстрації.

Таким чином, акт камеральної перевірки №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 складений відповідно до вимог Методичних рекомендацій, затверджених наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165, норми яких не суперечать іншим нормативно-правовим актам, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 №, яке прийняте на його підставі, є правомірним.

Крім того, суд зазначає, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.09.2018 у справі №821/187/17 дійшов висновку, що податковий орган при проведенні камеральної перевірки дотримання Товариством термінів реєстрації податкових накладних, результати якої оформлені актом перевірки, керуючись наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165, діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора Ліпко О.О., оскільки скарга позивача розглянута належно та у строки передбачені законодавством, а дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складання акта камеральної перевірки №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 06.08.2018 є такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність дій контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018, розгляду скарги та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 №.

Оскільки, контролюючий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а дії відповідачів щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки, розгляду скарги та винесення податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій є правомірними, то відсутні підстави вважати, що позивачу заподіяно будь-яку шкоду, в тому числі і моральну, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог і в цій частині.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В., головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним, визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук