Справа № 826/6282/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2018 року № 826/6282/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ»

до

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,

Суд прийняв до уваги таке:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» (далі – ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» та/або позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі – ДПІ та/або відповідач) в якому просить :

1. Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунку коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року та Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 року.

2. Визнати Податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) за грудень 2016 року та Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 року - поданими Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» у день їх фактичного отримання Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивач стверджує, що рішення контролюючого органу, яким йому відмовлено у прийнятті податкової звітності, з ПДВ є незаконним, оскільки будь-яких визначених законом підстав для відмови у її прийнятті немає. Зокрема позивач зазначає, що складена ним звітність містить усі обов'язкові реквізити та подана за формою, що відповідає чинному законодавству, а відтак мала бути прийнята податковим органом.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що викладені в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Суд, на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи приписи даної статті, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як слідує з матеріалів справи, між Товариством та ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві підписано договір № 090320171 про визнання електронних документів від 29 березня 2017 року, про що свідчить квитанція № 2 отримана телекомунікаційними каналами зв'язку, яка відповідно до п. 7.5. Порядку підтверджує прийняття документа в електронній формі.

03 квітня 2017 року (14:16:08) в електронній формі було подано декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року, а також Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016.

Проте, у прийнятті зазначених документів було відмовлено, відповідно до квитанції №1.

Позивач декілька разів намагався подати Декларацію та додатки до неї, однак постійно отримував відмову, зокрема:

- 04 квітня 2017 р. (18:47:11) не прийнято Податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016 р. - квитанція 1;

- 05 квітня 2017 р. (12:59:14) не прийнято Податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016 р. - квитанція 1;

- 06 квітня 2017 р. (11:44:33) не прийнято Податкову декларацію з 1 грудень 2016 р. - квитанція 1;

- 07 квітня 2017 р. (12:23:42) не прийнято Податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016 р. - квитанція 1 (додаток 12), Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) за грудень 2016 р. (12:23:33) - квитанція 1 (додаток 13), Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 р. (12:23:37)- квитанція 1;

- 07 квітня 2017 р. (16:45:54) не прийнято Податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016 р. - квитанція 1 (додаток 15), Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) за грудень 2016 р. (16:45:55) - квитанція 1 (додаток 16), Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів(Д5) за грудень 2016 р. (16:46:01) -квитанція 1.

Позивач зазначив, що з листа відповідача від 11.04.2017 йому стало відомо про те, що вказані декларація та Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року, а також Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 до неї не були визнані відповідачем як податкова звітність.

Позивач, вважаючи протиправною відмову у прийнятті податкової звітності, оскаржив її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 48.1 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

У відповідності до пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі – Порядок №966).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №966 Декларація та додатки до неї, а також інша податкова звітність з податку на додану вартість, зазначена у пункті 8 розділу I цього Порядку, подаються до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно пояснень представника відповідача, позивач зазначив недостовірні дані у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року, а саме вказав місцезнаходження ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ», яке не відповідає адресі, що зазначена в Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Такого висновку відповідач дійшов у зв’язку з тим, що за результатами проведеного камерального аналізу вищезазначеної податкової звітності, встановлено, що податкову звітність з податку на додану вартість ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ», а саме декларацію за грудень 2016 року заповнено з порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.11.2013 № 678 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» та відповідно п.4.23 наказу ДПА України № 516 від 14.06.2012 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп’ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України».

На думку відповідача, подана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2016 року була складена з порушенням пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, оскільки містила недостовірні дані щодо податкової адреси платника податків, у зв’язку з чим подана декларація не була визнана як податкова та її показники не внесені до електронних баз даних податкової звітності податкових органів.

Суд встановив, що у декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» зазначило наступну податкову адресу: 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 13-А, офіс 12.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.4.2017 податковою адресою ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» є наступна адреса: 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 13-А, офіс 12.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.04.2017 (дата подання спірної декларації) ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» було зареєстроване за тією ж адресою.

Саме така адреса зазначена ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» у графі «податкова адреса» податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідач повинен був використовувати офіційні дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо підтвердження місцезнаходження юридичної особи, згідно яких ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» знаходиться за податковою адресою (статус відомостей підтверджено).

У відповідності до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Положеннями пункту 22 розділу ІІІ Порядку №678 передбачено, що податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Податкового кодексу України, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Податкового кодексу України.

Положеннями пункту 19 розділу ІІІ Порядку №966 передбачена, що податкова звітність, надана платником або його представником та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ», суд встановив, що вона містить усі визначені законодавством обов’язкові реквізити та відповідає вимогам вищенаведених положень законодавства.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Дані податкової звітності підлягають перевірці контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки, згідно статті 76 Податкового кодексу України.

Відповідач не мав правових підстав для відмови у прийнятті податкової звітності, про що ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» повідомлено листом №3991/10/26-54-08-04-18 від 11.04.2017.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно не визнав декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року, а також Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» як податкову, з огляду на що відмова Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунку коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року та Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт протиправності невизнання відповідачем податкової декларації ТОВ «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатками, дана декларація вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом, тобто 03.04.2017.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, суду не надав.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунку коригування сум податку на додану вартість (ДІ) за грудень 2016 року та Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 року.

3. Визнати Податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року, Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) за грудень 2016 року та Розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2016 року - поданими Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» у день їх фактичного отримання Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСПЕЦПРОФІЛЬ» (, 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 13-А, офіс 12) судові витрати в сумі 3 200 грн.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій