Справа № 160/8339/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року Справа № 160/8339/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління, Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпровської міської ради, третя особа, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії -
06.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради про визнання протиправними і нечинними пунктів у історико-опорному плані та встановлення наявності компетенції.
09.11.2018 року ухвалою суду адміністративний позов було залишено без руху та зобов'язано позивача у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:
- документу на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне товариство Дніпр", зокрема витягу зі статуту (положення), витягу з ЄДРПОУ, завірених відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України;
- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;
- документу про сплату судового збору у розмірі 5 286,00 грн. за подання даного адміністративного позову з урахуванням сплаченої частини судового збору.
22.11.2018 року на виконання ухвали суду від 09.11.2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про усунення недоліків, викладених у вказаній ухвалі, та з оригіналом адміністративного позову у новій редакції.
Так, 22.11.2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» (далі - позивач 2) звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління (далі - відповідач 1), Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 2), Дніпровської міської ради (далі - відповідач 3), третя особа, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління щодо не погодження (не надання позитивного висновку) проекту землеустрою та зобов'язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління вчинити дії, а саме: протягом десяти робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити повторний розгляд проекту землеустрою та надати відповідний висновок щодо проекту землеустрою - щодо відведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Короленка, 22 у місті Дніпро, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- визнати протиправною бездіяльність Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не погодження (не надання позитивного висновку) проекту землеустрою та зобов'язати Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації вчинити дії, а саме: протягом десяти робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити повторний розгляд проекту землеустрою та надати відповідний висновок щодо проекту землеустрою - щодо відведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Короленка, 22 у місті Дніпро, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
- визнати протиправним і нечинним з 25.07.2007 року рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17 "Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року" у частині затвердження (пунктом 1 рішення):
- списку об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська - пам'яток національного та місцевого значення (4.1.) (номери 190-192) 4 розділу "Списки об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська" І тому Звіту про науково-дослідну роботу "Проведення досліджень і визначення меж та режимів використання історичних ареалів, розробка історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони культурної спадщини м. Дніпропетровська" (2006 р.);
- списку пам'яток архітектури та містобудування (6.1.) (розділ III, номери 78-80) 6 розділу "Список нерухомих пам'яток архітектури і містобудування м. Дніпропетровська, що взято на державний облік" книги 1 Звіту про науково-дослідну роботу "Проведення досліджень і визначення меж та режимів використання історичних ареалів, розробка історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони культурної спадщини м. Дніпропетровська" (2005 р.).
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» як власник об'єктів, замовник документації із землеустрою та особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, є суб'єктом правовідносин, у яких застосовується рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17 «Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року». Так, відповідно до пункту 1 рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17 «Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року» було вирішено затвердити проект генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року. За даними історико-опорного плану міста, затвердженого у складі генерального плану розвитку міста Дніпропетровська рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17, належні позивачеві об'єкти значиться пам'ятками архітектури та містобудування місцевого значення на підставі розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 р. №158-р. У цьому рішенні зазначено, що належні позивачеві об'єкти безпосередньо за текстом рішення не відзначались як пам'ятки архітектури та містобудування місцевого значення. Натомість, в історико-опорному плані міста (науково-проектній документації, яка була розроблена та затверджена у складі генерального плану міста), міститься фактично єдине згадування про об'єкти, а саме: у наявних в науково-проектній документації переліках/списках об'єктів культурної спадщини вказано належні ТОВ «БМТ ДНІПРО» об'єкти як пам'ятки архітектури та містобудування місцевого значення (Лікарня Червоного Хреста, охор. №№ 106, 107, 108), з посиланням як на єдину підставу для їх включення до переліків/списків - на розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 №158-р.; а також як наслідок відображено ці ж об'єкти у графічних матеріалах цієї науково-проектної документації з умовним позначенням - пам'ятки архітектури та містобудування (місцевого значення). Дійсно, пунктом 1 розпорядження голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 12.04.1996 р. №158-р було затверджено Перелік пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області згідно додатку, що додається до цього розпорядження. Серед інших у додатку до розпорядження № 158-р містяться: «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22, дата спорудження: 1910-1911 рр., охоронний номер 106; «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/1, дата спорудження: 1910-1911-1934 рр., охоронний номер 107/1; «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/2, дата спорудження: 1910-1911 рр., охоронний номер 107/2. Проте, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 р. у справі № 804/6518/17, що набрала законної сили 26.01.2018 р., визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 12.04.1996 р. №158-р «Про затвердження Переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області» у частині включення у додаток до розпорядження голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 12.04.1996 року №158-р об'єктів нерухомості, що розташовані за адресою: вулиця Короленко, 22 у м. Дніпропетровську: охоронний номер 106, «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22, дата спорудження: 1910-1911р.р.; охоронний номер 107/1, «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/1, дата спорудження: 1910-1911-1934 р.р.; охоронний номер 107/2, «Лікарня Червоного Хреста», адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/2, дата спорудження: 1910-1911р.р.
Також позивачі зазначають, що скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта, посилаючись на п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду раїни №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі». Таким чином, оскільки розпорядження №158-р у частині включення у додаток до нього об'єктів ТОВ «БМТ ДНІПРО» скасовано, то слід вважати, що воно не породжувало жодних правових наслідків від моменту прийняття, а тому не могло бути підставою для внесення об'єктів як пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення до історико-опорного плану міста, затвердженого у складі генерального плану розвитку міста Дніпропетровська рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17. Зазначене вказує на те, що сама по собі наявність в історико-опорному плані міста (в науково-проектній документації) даних про віднесення об'єктів по вул. Короленка, 22 до переліку/списку об'єктів культурної спадщини на підставі скасованого судом розпорядження 158-р не породжує стосовно вказаних об'єктів правових наслідків вважати їх об'єктами культурної спадщини (в тому числі і пам'ятками архітектури та містобудування місцевого значення). Отже, рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17 у частині ствердження у складі матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська історико-опорного плану міста, до якого включено об'єкти нерухомості по вул. Короленка, 22 у м. Дніпропетровську як пам'ятки архітектури та містобудування місцевого значення на підставі визнаного протиправним та скасованого розпорядження № 158-р, в цій частині слід вважати протиправним та таким, що підлягає визнанню нечинним.
Представники позивачів 1, 2 в підготовчому засіданні підтримали обставини, викладені у позові, наполягали на задоволенні позовних вимог. 14.12.2018 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 61-62 том 2).
06.12.2018 року від представника відповідача 1 надійшов письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що Головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради згідно зі ст. 186-1 Земельного кодексу України повернуло документи без погодження через невідповідність положень проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, оскільки будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом в межах зазначеної ділянки передбачає демонтаж розташованих на ній об'єктів нерухомого майна. Разом з тим, ці об'єкти за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі матеріалів генерального плану розвитку міста рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17, значаться пам'ятками архітектури місцевого значення (Лікарня Червоного Хреста, охор. №№ 106, 107, 108, Розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 № 158-р). Доводи позивачів про те, що у межах ділянки, щодо відведення якої розроблено проект землеустрою, відсутні об'єкти - пам'ятки культурної спадщини, є необґрунтованими та не відповідають даним містобудівного кадастру, оскільки рішенням міської ради від 25.07.2007 №2/17 затверджено проект генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року. До складу затвердженого проекту генерального плану міста серед іншого увійшли текстові та графічні матеріали, що містились у розробленій науково-проектній документації Проект зон охорони культурної спадщини міста Дніпропетровська (Зведений том І, Зведений том II, розробник ТОВ Науково-виробниче підприємство «ПІК-А», 2007 рік). Ця науково-проектна документація є складовою історико-опорного плану міста. Враховуючи, що проект зон охорони культурної спадщини міста Дніпропетровська являється місторегулюючим документом, що визначає умови збереження культурної спадщини м. Дніпропетровська, нанесені на основному кресленнику дані відповідають відомостям, що містяться у Переліку об'єктів культурної спадщини, який є експлікацією до основного креслення (Том З, Книга 2 Зведеного тому І Проекту), де у Зведеному переліку об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська - пам'яток національного та місцевого значення: об'єкти по вул. Короленка, 22 значаться під номерами 190, 191, 192 пам'ятками архітектури та містобудування місцевого значення (Лікарня Червоного Хреста, охоронні №№ 106, 107, 108, на підставі Розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 № 158-р).
Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 14.08.2018 року звернувся із клопотанням про розгляд справи без його участі (а.с. 64 том 2).
06.12.2018 року від представника відповідача 2 надійшов письмовий відзив, в якому просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що підставою для надання висновку від 16.04.2018 вих. № 744/0/161-18 про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко, 22 було те, що положення проекту землеустрою не повною мірою відповідають затвердженій містобудівній документації м. Дніпро та науково-проектній документації з визначення меж та режимів використання історичних ареалів та зон охорони культурної спадщини, зокрема об'єкти нерухомого майна по вул. Короленко, 22 були внесені до переліку об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська при розробці науково-проектної документації як такі, що є пам'ятками архітектури та містобудування місцевого значення на підставі розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 № 158-р «Про затвердження переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області», Науково-проектна документація з переліком об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська була затверджена рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 № 2/7 у складі матеріалів генерального плану м. Дніпропетровська. При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 по справі №804/6518/17 було визнано протиправним та скасовано тільки розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 №158-р у частині включення у додаток до розпорядження об'єктів нерухомого майна по вул. Короленко, 22, водночас рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17 не скасовувалось і є чинним. Таким чином, не погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Короленко, 22 було здійснено на підставі та у спосіб, що передбачений законами України.
Представник відповідача 2 в підготовчому засіданні 11.12.2018 року надав суду копію рішення Дніпровської міської ради VII скликання №36/37 від 21.11.2018 року, із змісту якого вбачається, що керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року у справі №804/6518/17, відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» від 22.10.2018 року вх. №11/2529, з метою приведення у відповідність даних містобудівного кадастру міська рада вирішила, зокрема пунктом 4 визнати таким, що втратило чинність, рішення міської ради від 25.07.2007 року №2/17 «Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року» у частині затвердження включення до історико-опорного плану міста даних про об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22, як пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення. При цьому, представником відповідача 2 було надано копію Висновку погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22. У зв'язку із наведеним представник відповідача 2 просив у задоволенні позовних вимог до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації відмовити (а.с. 50-52 том 2).
Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 11.12.2018 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи (а.с. 60 том 2), про причини неприбуття суд не повідомив.
Представник відповідача 3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 17.12.2018 року звернувся із клопотанням про розгляд справи без його участі (а.с. 67 том 2).
07.12.2018 представником третьої особи було надано письмові пояснення, в яких представник проти позову заперечував проти задоволення позовних вимог до управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що за результатами проведеної інвентаризації історичної забудови міста Дніпропетровська було складено перелік пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення, до якого було внесено об'єкти нерухомого майна по вул. Короленка, 22. Цей перелік було затверджено розпорядженням голови облдержадміністрації від 12.04.1996 № 158-р. Водночас, наданий на погодження до Управління культури, національностей і релігій облдержадміністрації проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Короленка, 22 не містить відомостей про розміщення на земельній ділянці об'єктів культурної спадщини та про обмеження у використанні земельної ділянки, які встановлюються у зв'язку з наявністю об'єктів культурної спадщини. Також, представник третьої особи зазначив, що скасування постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 по справі №804/6518/17 розпорядження голови облдержадміністрації від 12.04.1996 №158-р у частині об'єктів по вул. Короленка, 22, не тягне втрату чинності у цій частині (про зазначення об'єктів по вул. Короленка, 22 пам'ятками містобудування та архітектури) рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 №2/17. Разом з тим, відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення міської ради є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади. погодженні проекту землеустрою приймався управлінням культури, національностей і релігій облдержадміністрації відповідно до повноважень та у спосіб передбачений законодавством України.
Представник третьої особи звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності (а.с. 69 том 2).
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням клопотання представників позивачів 1,2, представника відповідача 1, 3, представника третьої особи про розгляд справи за їх відсутності, належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відповідача 2, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення спору по суті заявлених вимог, суд ухвалив здійснити розгляд справи у письмовому провадженні.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 14.03.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промторгмсервісплюс» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» (Покупець) є власником будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Короленка, 22, що підтверджується копією відповідного договору та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявних у матеріалах справи (а.с. 38-42 том 1).
Відповідно до п. 1 рішення Дніпровської міською ради VII скликання №91/30 від 21.02.2018 року було вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Короленка, 22 .
При цьому, пунктом 2 вказаного рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» було зобов'язано замовити у суб'єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та після його погодження, відповідно до чинного законодавства, подати цей проект до міської ради для прийняття відповідного рішення, що підтверджується копією відповідного рішення, наявного у матеріалах справи (а.с. 43 том 1 ).
Так, на звернення розробника проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою; вул. Короленка, 22, Центральний район, м. Дніпро - Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Експерт» від Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації було отримано Висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22 (а.с. 158-159 том 1).
Крім того, згідно листа №7/20-317 від 01.06.2018 року Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління на звернення №114 від 31.05.2018 року ТОВ «Бізнес-Експерт» щодо відведення ТОВ «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» земельної ділянки по вул. Короленка, 22 було повідомлено, що в межах зазначеної ділянки розташовані об'єкти, які за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі матеріалів генерального плану розвитку міста, рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, значаться пам'ятками архітектури місцевого значення (Лікарня Червоного Хреста, охор. №106, 107, 108, Розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 року №158-р). Будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом в межах зазначеної ділянки передбачає демонтаж вказаних об'єктів. Демонтаж об'єктів, які значаться пам'ятками культурної спадщини, не відповідає містобудівній документації на місцевому рівні (а.с. 156 том 1).
Так, рішенням Дніпропетровської міською ради V скликання №2/17 від 28.07.2007 року, яке було прийнято на виконання Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.04.1996 року №158-р "Про затвердження Переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області", яким затверджено Перелік пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області, до якого серед інших були включені об'єкти нерухомості у м. Дніпропетровську, які мають такі адресу, найменування пам'ятки та дату спорудження: вул. Короленка, 22, Лікарня Червоного Хреста, дата спорудження 1910-1911 рр., охоронний номер пам'ятки 106; вул. Короленка, 22/1, Лікарня Червоного Хреста, дата спорудження 1910-1911-1934 рр., охоронний номер пам'ятки 107/1; вул. Короленка, 22/2, Лікарня Червоного Хреста, дата спорудження 1910-1911 рр., охоронний номер пам'ятки 107/2, було затверджено проект генерального плану розвитку міста Дніпропетровська до 2026 року (а.с. 163-164, 202-218 том 1).
Проте, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року у справі №804/6518/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне товариство Дніпро" до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 12.04.1996 р. №158-р "Про затвердження Переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області" у частині включення у додаток до розпорядження голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 12.04.1996 року №158-р об'єктів нерухомості, що розташовані за адресою: вулиця Короленко, 22 у м. Дніпропетровську: охоронний номер 106, "Лікарня Червоного Хреста", адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22, дата спорудження: 1910-1911р.р.; охоронний номер 107/1, "Лікарня Червоного Хреста", адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/1, дата спорудження: 1910-1911-1934р.р.; охоронний номер 107/2, "Лікарня Червоного Хреста", адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 22/2, дата спорудження: 1910-1911р.р. (а.с. 219-225 том 1).
Отже, спір між сторонами виник щодо відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених чинним законодавством.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України та Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування».
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління щодо не погодження (не надання позитивного висновку) проекту землеустрою, суд зазначає наступне.
За змістом стаття 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За приписами статті 186-1 Земельного кодексу України передбачені повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам'яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини;
У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що законодавцем чітко визначено перелік повноважень, зокрема міських рад у галузі земельних відносин, а також врегульовано механізм розгляду клопотань про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також наведено перелік підстав для відмови у задоволенні такого клопотання, який є вичерпний і не підлягає розширеному тлумаченню.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне товариство Дніпр" є власником будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Короленка, 22, при цьому під час укладення договору купівлі-продажу, на підставі якого позивач набув права власності, не було жодних застережень щодо статусу будівель за зазначеною адресою.
Крім того, рішенням Дніпровської міською ради VII скликання №91/30 від 21.02.2018 року було вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Короленка, 22 .
Проте, позивачу було відмовлено у погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки в межах зазначеної ділянки розташовані об'єкти, які за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі матеріалів генерального плану розвитку міста, рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, значаться пам'ятками архітектури місцевого значення (Лікарня Червоного Хреста, охор. №106, 107, 108, Розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 року №158-р).
Проте, такі висновки суперечать встановленим обставинам у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону культурної спадщини", об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.
Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 14 Закону України "Про охорону культурної спадщини", занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам'ятки) провадяться рішенням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам'яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.
Згідно з п. 1 Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1760 (далі - Порядок №1760), об'єкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за рішенням Кабінету Міністрів України (щодо об'єктів національного значення) та Мінкультури (щодо об'єктів місцевого значення).
За змістом п. 2 Порядку №1760 на кожний об'єкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в такому органі.
Занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається.
Відповідно до п. 3 Порядку №1760 облікова документація на об'єкти культурної спадщини, які відповідно до пункту 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону України "Про охорону культурної спадщини" визнаються пам'ятками, включає облікову картку або паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану.
Доказів, які б відповідали наведеним вище вимогам законодавства, відповідачем 1 на підтвердження того, що в межах ділянки по вул. Короленко, 22 у м. Дніпрі розташовані об'єкти, які за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі матеріалів генерального плану розвитку міста, рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, значаться пам'ятками архітектури місцевого значення надано не було.
Крім того, є необґрунтованим посилання у відмові на Розпорядження Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 року №158-р, оскільки зазначене розпорядження скасовано постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року у справі №804/6518/17, не породжує правових наслідків на момент прийняття.
Аналізуючи відмову, викладену у листі №7/20-317 від 01.06.2018 року Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління про розгляд проекту землеустрою, суд дійшов висновку, що обставини, які слугували прийняттю оспорюваного рішення є не обґрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами.
Таким чином, рішення, оформлене в вигляді листа №7/20-317 від 01.06.2018 року Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління щодо відведення ТОВ «Бізнес-Експерт» земельної ділянки по вул. Короленка, 22 є необґрунтованим та таким, що прийнято без урахування усіх обставин справи.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не погодження (не надання позитивного висновку) проекту землеустрою та зобов'язати Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації вчинити дії, суд зазначає, що в ході підготовчого засідання 11.12.2018 року представником Управління було надано Висновок погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованами нежитловими приміщеннями та паркінгом, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22, таким чином відсутні підстави для задоволення зазначеної позовної вимоги.
Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним і нечинним з 25.07.2007 року рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 р. №2/17 у частині затвердження (пунктом 1 рішення) Списку об'єктів /культурної спадщини м. Дніпропетровська - пам'яток національної та місцевого значення (4.1.) (номери 190-192) 4 розділу «Списки об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська» І тому Звіту про науково-дослідну роботу «Проведення досліджень і визначення меж та режимів використання історичних ареалів, розробка історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони культурної Спадщини м. Дніпропетровська» (2006 р.) та Списку пам'яток архітектури та містобудування (6.1) (розділ III, номери 78-80) 6 розділу «Список нерухомих пам'яток архітектури і містобудування м. Дніпропетровська, що взято на державний облік» книги І Звіту про науково-дослідну роботу «Проведення досліджень і визначення меж та режимів використання історичних ареалів, розробка історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони культурної спадщини м. Дніпропетровська» (2005 р.) суд зазначає наступне.
З матеріалів справи та відзиву на позов відповідача 3 вбачається, що науково-проектна документація "Проведення досліджень і визначення меж та режимів використання історичних ареалів, розробка історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони культурної спадщини м. Дніпропетровська", розроблена Науково-дослідним інститутом теорії та історії архітектури і містобудування (звіти 2005. 2006 років) у складі проекту генерального плану розвитку м. Дніпропетровська рішенням сесії Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 рок) №2/17 не затверджувалась.
З матеріалів справи також вбачається, що наказом Міністерства культури і туризму України від 18.02.2009 року №100/0/16-09, на який посилається відповідач 1 у висновку про, відмову у погодженні проекту землеустрою від 16.04.2018 року вих. №744/0/161-18, затверджено тільки межі та режими використання: зон охорони пам'яток та Центрального історичного ареалу м. Дніпропетровська, визначені науково-проектною документацією, розробленою ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ПІК-А" та Науково-дослідним інститутом теорії та історії архітектури і містобудування (пункт 1 наказу), а не науково-проектна документація в цілому. Наказом Міністерства культури і туризму України від 18.02.2009 року №100/0/16-09 не затверджувались списки (переліки) об'єктів культурної спадщини м. Дніпропетровська у складі науково-проектної документації.
Не затверджені актом (рішенням) суб'єкта владних повноважень переліки (списки) об'єктів культурної спадщини, пам'яток національного та місцевого значення (з позначенням їх на графічних матеріалах), які містяться у науково-проектній документації не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб. Тому вони не можуть бути предметом судового розгляду.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним і нечинним з 25.07.2007 року рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17 "Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року" у частині затвердження (пунктом 1 рішення), суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровської міської ради VII скликання №36/37 від 21.11.2018 року, з метою приведення у відповідність даних містобудівного кадастру міська рада вирішила, зокрема:
2) Відзначити, що дані історико-опорного плану міста у частині включення до нього об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22, як пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення не підлягають використанню та не породжують правових наслідків від моменту «прийняття рішення міської ради від 25.07.2007 № 2/17 «Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року»;
3) Доручити головному архітектурно-планувальному управлінню департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради внести до містобудівного кадастру відповідні зміни для відображення інформації, що об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22, не мають правового статусу об'єктів, пам'яток культурної спадщини, в тому числі пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення;
4) Визнати таким, що втратило чинність, рішення міської ради від 25.07.2007 року №2/17 «Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року» у частині затвердження включення до історико-опорного плану міста даних про об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 22, як пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення (а.с. 50-51).
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Таким чином, провадженні в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.
Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що рішення Дніпропетровської міською ради V скликання №2/17 від 28.07.2007 року, було прийнято на виконання Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.04.1996 року №158-р "Про затвердження Переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області", що було скасовано постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року у справі №804/6518/17, яка набрала законної сили.
За приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також необхідно зазначити, що за приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що обставини, які слугували прийняттю оспорюваного рішення є неправомірними та не обґрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами, а тому є таким, що прийнято не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Так, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» були надані суду достатні докази, на обґрунтування позовних вимог.
Водночас, не підлягають задоволенню вимоги, заявлені ОСОБА_2, оскільки суб'єктом владних повноважень не було порушено прав, свобод та інтересів, які потребували його захисту, оскільки власником майна - будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Короленка, 22, є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн., понесені позивачем (а.с. 4-9).
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставин, встановлені в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління, Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпровської міської ради, третя особа, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління, Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпровської міської ради, третя особа, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління щодо не погодження (не надання позитивного висновку) проекту землеустрою та зобов'язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного архітектурно-планувального управління вчинити дії, а саме: протягом десяти робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити повторний розгляд проекту землеустрою та надати відповідний висновок щодо проекту землеустрою - щодо відведення Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне товариство Дніпро» земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлових будівель та для проектування, будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Короленка, 22 у місті Дніпро, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним і нечинним з 25.07.2007 року рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17 "Про затвердження проекту генерального плану розвитку міста Дніпропетровська на період до 2026 року" у частині затвердження (пунктом 1 рішення):
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.12.2018 року.

Суддя Н.Є. Сліпець