Справа № 823/1487/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1487/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ № 564 від 28.02.2018 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора міліції ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати наказ № 80 о/с від 02.03.2018 в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора міліції ОСОБА_2; поновити на посаді заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції головного управління Національної поліції в Черкаській області з 02.03.2018; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що службові розслідування проводились поверхнево, без належних та беззаперечних доказів щодо його провини, з грубим порушенням законодавства. Також, позивач зазначає про неправомірність наказу № 492 від 21.02.2018 про проведення атестування поліцейських ГУНП, оскільки, на його думку, в силу статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» він не підлягає атестації, та атестація призначена в період перебування його на лікарняному. Стосовно зазначеного у висновку службового розслідування про вчинення ним неправомірних дій та викрадення документів в Катеринопільській РДА, посилається на те, що з його сторони жодних таких дій, які могли б порушити вимоги Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки, Присяги поліцейського не вчинено, та гр. ОСОБА_4, документи якої, начебто згідно висновку службового розслідування ним викрадено, йому не відома. В позовній заяві зазначає, що дійсно був присутній 04.01.2018 у приміщенні РДА, але по особистим справам, а саме з технічною документацією на земельну ділянку покійного діда ОСОБА_5

У відзиві на позовну заяву відповідача зазначає про правомірність оскаржуваних наказів, оскільки службові розслідування проведені відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013. Так, за результатами службового розслідування, що призначено наказом № 3297 від 19.12.2017, встановлено, що 22.09.2017, 16.10.2013 та 17.10.2017 позивач був відсутній на службі без поважних причин, що зафіксовано зібраними у ході службового розслідування матеріалами, натомість документів про правові підстави відсутності на службі позивачем не надано.

Службовим розслідуванням, що призначено наказом № 44 від 04.01.2018 встановлено, що позивач 30.01.2018, після перебування у черговій відпустці у період з 18.12.2017 по 29.01.2018, до служби не приступив і до 28.02.2018 жодного листка про тимчасову непрацездатність до Головного управління Національної поліції в Черкаській області не надав. Також комісією під час проведення службового розслідування встановлено, що 03.01.2018 позивач прибув до службового кабінету начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Катеринопільської районної державної адміністрації ОСОБА_6 із проханням терміново виготовити висновок про погодження проекту землеустрою його знайомому. Після того як ОСОБА_6 повідомила, що для виготовлення висновку необхідно 10 робочих днів та необхідно подати заяву власника земельної ділянки або його законного представника, позивач намагався здійснити психологічний вплив з метою вирішення витання на користь третіх осіб, що свідчить про неналежну поведінку поліцейського. В подальшому, ОСОБА_6 повідомила позивача, що наступного дня, тобто 04.01.2018, після поглибленого вивчення документів повідомить результат. Залишивши приміщення Катеринопільської РДА позивач залишив проект землеустрою у ОСОБА_6, яка повідомила про вказані події голові, яка у свою чергу наказала передати їй проект. Наступного дня, з'ясувавши, що документи знаходяться у голови районної державної адміністрації, позивач направився до останньої, та, перебуваючи в службовому кабінеті голови почав поводити себе агресивно, наполягав повернути йому документи, які йому не належать. Під час розмови, позивач продовжуючи свідомо порушувати вимоги Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки схопив зі столу голови проект землеустрою та залишив службовий кабінет. Відповідач зазначає, що ним вжито всіх вичерпних заходів щодо залучення позивача до проведення службового розслідування для надання пояснень. За результатами проведення службового розслідування, крім наведених порушень, встановлено ряд недоліків та порушень в діяльності превентивного обліку, які потребують невідкладного покращення.

Також, управлінням було отримано доручення Звенигородської місцевої прокуратури № 125/158-256 від 28.12.2017 щодо усунення порушень вимог чинного законодавства України при проведенні оперативно - розшукової діяльності, яким доручено притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача, на підставі якого призначено та проводиться службове розслідування.

Крім цього, позивач не прибув для проведення атестування, що призначене наказом № 492 від 21702.2018, та про причини своєї неявки не повідомив.

Підкреслюючи наведене, відповідач зазначає, що своїми діями позивач вчинив проступки несумісні з подальшим проходженням служби в національній поліції України. Скоєння позивачем такої сукупності дисциплінарних проступків стало можливим унаслідок відвертого ігнорування та недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту та Закону України «Про національну поліцію», а також інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 позов задоволено частково, визнані протиправними та скасовані накази № 564 від 28.02.2018 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора міліції ОСОБА_2; наказ № 80 о/с від 02.03.2018 в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора міліції ОСОБА_2; поновлено майора міліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 02.03.2018; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав не повністю досліджених доказів, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що за наслідками службового розслідування, що призначено наказом № 3297 від 19.12.2018, встановлена відсутність позивача 22.09.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017 на службі без поважних причин, що зафіксовано зібраними у такого розслідування матеріалами. Вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив про недоведеність відповідачем існування наказу про призначення позивача тимчасово виконуючим обов'язки заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, оскільки до суду було надано витяг з наказу, який належним чином завірений підписом начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області та скріплений гербовою печаткою; оригінал вказаного наказу судом витребувано не було. Твердження позивача, яке суд взяв до уваги при винесенні рішення, що він не тривалий термін працював на вказаній посаді не відповідає дійсності, оскільки він виконував службові та функціональні обов'язки за посадою заступника начальника починаючи з 23.06.2017 та йому було достеменно про це відомо, що підтверджується рапортом від 23.06.2017, який позивач підписав власноруч про те, що він погоджується тимчасово виконувати обов'язки заступника начальника Катеринопільського відділення поліції та який вказаний в наказі Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 164 о/с від 23.06.2017, як підставі призначення позивача; крім цього, позивач підписував документи як заступник начальника в період з 23.06.2017 по 10.11.2017. Тому, на думку апелянта, позивач свідомо допустив прогули без поважних на те причин, що призвело до скоєння дисциплінарного проступку. Проте, в порушення норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, доказам та нормам Закону України «Про національну поліцію». Також, встановлено неналежне виконання позивачем своїх функціональних обов'язків, оскільки стан виконання завдань і функцій по напрямках, за які він несе відповідальність, є незадовільним та потребує невідкладного покращення; позивач, як заступник начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, не вжив усіх необхідних заходів для забезпечення правопорядку на території обслуговування, протидії кримінальним та адміністративним правопорушенням і загальні стабілізації криміногенної ситуації.

Також, за наслідками службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни заступником начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_2, що призначено наказом № 44 від 04701.2018, встановлено що відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області № 347 о/с від 08.12.2017 останній у період з 18.12.2017 по 29.01.2018 перебував у черговій відпустці, проте 30.01.2018 до служби не приступив і до 28.02.2018 жодного листка про тимчасову непрацездатність до Головного управління Національної поліції в Черкаській області не надав. При цьому, як встановлено комісією, на лікарняному позивач перебував з 15.01.2018 по 26.01.2018, проте жодних дій щодо продовження відпустки останнім вчинено не було. Крім цього, службовим розслідуванням встановлено та повністю підтверджено, що позивач, зловживаючи своїм службовим становищем вчиняв тиск на посадових осіб Катеринопільської районної державної адміністрації вимагаючи терміново виготовити висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 10 років загальною площею 0,2248 га ОСОБА_4 для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства в адміністративних межах Катеринопільської селищної ради по АДРЕСА_1, за межами населеного пункту. Таким чином позивач намагався здійснити психологічний вплив на посадових осіб Катеринопільської районної державної адміністрації з метою вирішення питання на користь третіх осіб під час якого схопив зі столу голови Катеринопільської районної державної адміністрації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, та, після чого залишив службовий кабінет.

На думку відповідача, позивач скоїв дії, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, оскільки його поведінка свідчить про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної та службової етики. Такі дії не можна вважати гідним звання поліцейського, а поведінку в позаслужбовий час чесною та такою, що є прикладом у дотриманні публічного порядку. Вищезазначена поведінка дискредитує звання працівника поліції та суперечить змісту присяги працівника Національно поліції України.

У зв'язку із наведеним наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 492 від 21702.2018 призначено провести атестування поліцейських, зокрема ОСОБА_2, який 23.02.2018 запрошувався до Головного управління для проведення атестування. Однак, позивач для проведення атестування не прибув та про причини своєї неявки не повідомив; підтвердження того, що він в цей час перебував на лікарняному до Головного управління кадрового забезпечення не надав.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що службове розслідування проведено з порушенням Інструкції, тому що відповідачем затверджено висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутністю акту про її відмову в наданні письмового пояснення, відповідач зазначає, що воно не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах службового розслідування міститься рапорт в якому зазначено, що працівники здійснювали виїзд за місцем проживання та лікування позивача де його виявлено не було, тому була відсутня можливість, враховуючи строки проведення службового розслідування, відібрати пояснення або скласти акт про відмову у їх наданні. Отже, відповідачем було вжито всіх вичерпних заходів щодо залучення позивача до проведення службового розслідування, проте останній, якому було достеменно відомо про те, що стосовно нього проводиться службове розслідування, всіляко ухилявся від надання пояснень.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом першої інстанції встановлені відповідні факти та правовідносини, дано належну оцінку наявним доказам в сукупності і ухвалено законне та обґрунтоване рішення. Окремо щодо призначення його тимчасово виконуючим обов'язки заступника начальника Катеринопільського відділення поліції зазначає, що дійсно, рапорт від 23.06.2017 щодо його згоди написаний і підписаний ним, проте з наказом на призначення його на таку посаду не ознайомлено; стосовно доданих до матеріалів справи функціональних обов'язків начальника відділу поліції, його заступників, а також листа ознайомлення особового складу з його підписом на окремому аркуші без дати, позивач посилається на те, що він дійсно підписував цей документ, але після наказу № 298 о/с від 10.11.2017 про призначення на посаду заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивач з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України, зокрема з 07.11.2015 по 12.12.2016 на посаді інспектора Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області; з 12.12.2016 по 10.11.2017 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області; з 10.11.2017 по 02.02.2018 на посаді заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 564 від 28.02.2018 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог частини першої статті 6, частин першої, четвертої та п'ятої статті 7, частини першої статті 8, підпунктів 1-3 частини першої статті 18, частин другої та третьої статті 91 Закону України «Про національну поліцію», статті 1, 4 та пунктів 1-5, 7-10 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, частин першої - четвертої розділу ІV правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, наказу Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП № 59 від 01.12,2016 «Про завтердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області» вирішено заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Зазначений наказ прийнятий на підставі висновків службових розслідувань за фактами порушення службової дисципліни позивачем, що затверджені начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 19.02.2018 та 28.02.2018, доручення Звенигородської місцевої прокуратури № 125/158-256 від 28.1272017 «Щодо усунення порушень вимог чинного законодавства України при проведенні оперативно - розшукової діяльності» та з підстав неприбуття позивача 23.02.2018 для проведення атестування.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 80 о/с від 02.03.2018 відповідно до пункту 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції 02.03.2018.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення його зі служби в поліції без дотримання вимог закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013, а саме з порушенням процедури.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 3297 від 19.12.2017 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни заступником начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_2, а саме відсутності останнього на службі у період з 21.09.2017 по 18.10.2017.

За наслідками службового розслідування складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 19.02.2018. Згідно вказаного висновку, інформація, що стала підставою для призначення службового розслідування підтвердилась частково, оскільки враховуючи вихідні дні та довідку ОСОБА_2 № 61-0772 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, згідно якої останній з 25.09.2017 по 13.10.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в Звенигородській ЦРЛ, позивач був відсутній на службі без поважних причин 22.09.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017; питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Катеринопілсьького відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_2 та подальшого проходження ним служби в поліції, за наявності на те підстав, вирішити після виходу його на службу.

Також, у висновку зазначено, що працівниками ГУНП вжито всіх вичерпних заходів щодо залучення майора поліції ОСОБА_2 до проведення службового розслідування, а саме для надання ним пояснень.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 44 від 04.01.2018 призначено службове розслідування за письмовим зверненням голови Катеринопільської районної державної адміністрації щодо неправомірних дій з боку заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_2

За наслідками службового розслідування складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 28.02.2018. Згідно вказаного висновку, інформація, що стала підставою для проведення службового розслідування підтвердилась; за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог частини першої статті 6, частин першої, четвертої та п'ятої статті 7, частини першої статті 8, підпунктів 1-3 частини першої статті 18, частин другої та третьої статті 91 Закону України «Про національну поліцію», статті 1, 4 та пунктів 1-5, 7-10 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, частин першої - четвертої розділу ІV правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, наказу Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП № 59 від 01.12.2016 «Про завтердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області» вирішено заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Також, у висновку зазначено, що працівниками ГУНП вжито всіх вичерпних заходів щодо залучення майора поліції ОСОБА_2 до проведення службового розслідування, а саме для надання ним пояснень, проте останній до Головного управління Національної поліції в Черкаській області не прибув та про причини своєї неявки не повідомив.

Наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073) затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція № 230), яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Згідно пункту 2.1 та 2.6 вказаної Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. .6. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Положеннями пункту 6.3 Інструкції № 230 передбачені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, зокрема

- отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування (6.3.1.);

- брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування (6.3.2.);

- висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять) (6.3.3.);

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення (6.3.6).

Пункт 6.3.6 Інструкції № 230 кореспондує частині п'ятій статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 (далі Дисциплінарний статут ОВС), згідно якої перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів та не заперечується сторонами, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 347 о/с від 08.12.2017 позивач у період з 18.12.2017 по 29.01.2018 перебував у щорічній черговій відпустці.

Також, згідно наданих позивачем довідок про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, останній у період з 15.01.2018 по 16.03.2018 перебував на лікарняному, зокрема у період з 15.01.2018 по 01.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні травматологічному відділенні Звенигородської ЦРЛ, на підтвердження чого позивачем надана довідка № 9-269 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС; з 01.02.2018 по 19.02.2018 перебував на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого позивач надав копію довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС № 5 від 01.02.2018; з 20.02.2018 по 01.03.2018 перебував на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого надав копію довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС № 9 від 20.02.2018; з 02.03.2018 по 07.03.2018 перебував на стаціонарному лікуванні у Звенигородській ЦРЛ, на підтвердження чого надав довідку № 23-0207 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу; з 07.03.2018 по 16.03.2018 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Перша Черкаська міська лікарня» Черкаської міської ради.

У зв'язку із цим, з метою надання позивачу права брати участь у службовому розслідувані шляхом надання письмових пояснень, відповідачем були вчинені наступні дії.

Так, листом № 333/12/і/01-2018, від 07.02.2018 що адресовано позивачу, останньому повідомлено про проведення службових розслідувань та, з метою повного, всебічного та об'єктивного проведення службових розслідувань запропоновано з'явитись для надання письмових пояснень 12.02.2018 о 09 годині 00 хвилин до відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Черкаській області.

На вказаний лист позивачем листом від 09.02.2018 (отримано відповідачем 12.02.2018) повідомлено, що перебуває на лікуванні в медичному закладі, тому прибути 12.02.2018 на 09 годину 00 хвилин не має можливості; зазначено, що по закінченню лікування будуть надані відповідні документи.

Аналогічного змісту лист № 390/12/і/01-2018 від 13.02.2018 відповідач направив на адресу позивача з пропозицією з'явитись для надання письмових пояснень 19.02.2018 о 09 годині 00 хвилин до відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Черкаській області. Проте, відповіді на вказаний лист від позивача не отримано.

Крім цього, як зазначено відповідачем у висновках службового розслідування, 12.01.2018, 29.01.2018 та 05.02.2018 працівниками ГУНП в Черкаській області були здійснені виїзди за місцем проживання позивача, проте, виявити останнього за адресою місця проживання не вдалось, як і в лікарні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем вжито всіх вичерпних заходів щодо залучення позивача до проведення службового розслідування, проте, останній не виявив бажання надати пояснення або подати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, що не є перешкодою затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Щодо суті порушень, які встановлені в висновках службових розслідувань колегія суддів зазначає наступне.

Так, у висновку, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 19.02.2018, встановлено, що інформація, що стала підставою для призначення службового розслідування підтвердилась частково, оскільки враховуючи вихідні дні та довідку ОСОБА_2 № 61-0772 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, згідно якої останній з 25.09.2017 по 13.10.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в Звенигородській ЦРЛ, позивач був відсутній на службі без поважних причин 22.09.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017.

Спростовуючи вказане порушення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не займав посаду заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області, тому висновок про відсутність його на робочому місті 22.09.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017 не відповідає дійсності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, згідно витягу з наказу головного управління Національної поліції в Черкаській області № 164 о/с від 23.06.2017 згідно статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» та у зв'язку зі службовою необхідністю на інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 тимчасово покладено виконання обов'язків заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Підставою такого призначення зазначено рапорт ОСОБА_2 та рішення керівництва ГУНП.

При цьому, згідно відзиву на апеляційну скаргу, позивач не заперечує факту складання та підписання рапорту від 23.06.2018 про надання згоди на тимчасове виконання ним обов'язків заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно положень статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов'язків за іншою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення чи відсторонення від посади поліцейського, який займає таку посаду, незалежно від його згоди.

Безперервний строк тимчасового виконання обов'язків не повинен перевищувати чотирьох місяців.

Тимчасове виконання обов'язків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом.

Оскільки в наказі головного управління Національної поліції в Черкаській області № 164 о/с від 23.06.2017 не зазначено строк, на який покладено тимчасове виконання обов'язків заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відповідно, такий строк є безперервним та закінчується 23.10.2018.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься рапорт на згоду щодо виконання тимчасового виконання обов'язків заступника начальника Катеринопільського ВП, лист ознайомлення ОСОБА_2 заступника начальника Катеринопільського ВП з функціональними обов'язками, згідно книг розстановки нарядів, затвердженого начальником Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.07.2017, 16.09.2017 цільовий інструктаж провів заступник начальника Катеринопільського відділення поліції про що міститься його особистий підпис, план проведення профілактичних заходів на території обслуговування Катеринопільського ВП, спрямованих на виявлення та вилучення з незаконного обігу зброї, боєприпасів та вибухівки підписаний позивачем 22.08.2017, як т.в.о. заступника начальника Катеринопільського ВП.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що не заперечує факт наявності своїх підписів на цих документах, але вважає, що до виконання обов'язків фактично не приступив, оскільки з наказом № 298 о/с від 10.11.2017 під підпис ознайомлений не був. Разом із тим, колегія суддів, оцінюючи в сукупності вищенаведені докази вважає, що ОСОБА_2 був обізнаний про його призначення тимчасово виконуючим обов'язки, фактично приступив до виконання обов'язків та вчиняв відповідні дії, саме як т.в.о. заступника начальника Катеринопільського ВП.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач у період з 23.06.2017 по 23.10.2017 тимчасово виконував обов'язки заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дії щодо покладення виконання тимчасових обов'язків є відмінним від дій щодо призначення на посаду.

Згідно пояснень від 11.01.2018 діловода Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Свердленко Г.І., позивач був відсутній у період з 22.09.2017 по 17.10.2017 на робочому місці.

Також, згідно пояснень від 11.01.2018 старшого інспектора криміналіста Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції Потилко Ю.В., останній у період з 22.09.2017 по 17.10.2018 позивача на робочому місці не бачив.

Згідно пояснень від 11.01.2018 начальника СРПП № 3 Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції Нікітченко В.В., ОСОБА_2 був відсутній з кінця вересня 2017 до середини жовтня 2017; точної дати не пам'ятає. Також зазначила, що їй не відомо де знаходився позивач у цей період, оскільки він є її керівником і вона його не контролює, а він, в свою чергу, не повідомляє їй про свої дії та плани.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 19.02.2018, про відсутність позивача на службі без поважних причин 22.09.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017 є обґрунтованим.

У висновку, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 28.02.2018, встановлено, що 03.01.2018 позивач прибув до службового кабінету начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Катеринопільської районної державної адміністрації ОСОБА_6 із проханням терміново виготовити висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 10 років загальною площею 0,2248 га громадянці ОСОБА_4 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства в адміністративних межах Катеринопільської селищної ради, по АДРЕСА_1, за межами населеного пункту, кадастровий номер НОМЕР_1. Після того як ОСОБА_6 повідомила, що для виготовлення висновку необхідно 10 робочих днів та необхідно подати заяву власника земельної ділянки або його законного представника, позивач намагався здійснити психологічний вплив з метою вирішення витання на користь третіх осіб, що свідчить про неналежну поведінку поліцейського. В подальшому, ОСОБА_6 повідомила позивача, що наступного дня, тобто 04.01.2018, після поглибленого вивчення документів повідомить результат. Залишивши приміщення Катеринопільської РДА позивач залишив проект землеустрою у ОСОБА_6, яка повідомила про вказані події голові - ОСОБА_10, яка у свою чергу наказала передати їй проект. Наступного дня, з'ясувавши, що документи знаходяться у голоди районної державної адміністрації, позивач направився до останньої, та, перебуваючи в службовому кабінеті голови у грубій формі почав вимагати повернути проект землеустрою, на що остання запропонувала позивачу надати доручення відповідно до якого він представляє інтереси третіх осіб. В свою чергу позивач вимогу ОСОБА_10 проігнорував та почав поводити себе агресивно, при цьому наполягав повернути проект землеустрою, який йому не належав. З метою попередження з боку майора поліції ОСОБА_2 будь - яких протиправних дій та враховуючи його поведінку, голова районної державної адміністрації ОСОБА_10 запросила до свого службового кабінету ОСОБА_11 Під час розмови, позивач, порушуючи вимоги Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки, вихвалявся дружніми відносинами з керівництвом ГУНП в Черкаській області, погрожуючи залученням до розгляду даного питання та впливу з їх боку, після чого самовільно схопив з робочого столу проект землеустрою та залишив службовий кабінет, про що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складений відповідний акт. Опитані у ході проведення службового розслідування ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підтвердили наведені обставини.

Колегія суддів вважає обґрунтованим зазначений висновок службового розслідування, оскільки він підтверджується:

- актом про викрадення документів з службового кабінету голови Катеринопільської районної державної адміністрації ОСОБА_10, який складений керівником апарату Катеринопільської РДА ОСОБА_11 та секретарем керівника відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації;

- повідомленням голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 04.01.2018 №11/01-42 про наведені вище обставини;

- поясненнями голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_10, які надані заступнику начальника УОАЗОР ГУНП в Черкаській області під час проведення службового розслідування, а також слідчому під час виїзду на місце події;

- поясненнями начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6, які надані заступнику начальника УКЗ ГУНП в Черкаській області під час проведення службового розслідування, а також слідчому під час виїзду на місце події;

- поясненнями керівника апарату Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_11, які надані начальнику відділу ДОП УПД ГУНП в Черкаській області під час проведення службового розслідування, а також слідчому під час виїзду на місце події;

- рапортом від 04.01.2018 про отримання по телефону повідомлення про вчинення позивачем неправомірних дій відносно працівників Катеринопільської РДА та викрадення документів (зареєстровано за номером 29)

- листом Звенигородської місцевої прокуратури №153-30вих18, яким направлено для проведення службового розслідування матеріали ЖЄО №29 від 04.01.2018 за фактом повідомлення про те, що заступник начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_2 вчинив неправомірні дії відносно працівників Катеринопільської РДА та викрав документи;

Крім цього, у висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Черкаській області 28.02.2018, зазначено, що до Головного управління Національної поліції надійшло доручення Звенигородської місцевої прокуратури від 28.12.2017 №125/158-256 «Щодо усунення порушень вимог чинного законодавства України при проведенні оперативно-розшукової діяльності», згідно якого керівником прокуратури доручено Головному управління Національної поліції в Черкаській області вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності за встановлені з боку прокуратури порушення старшого оперуповноваженого СКП Катеринопільського відділення поліції ОСОБА_13 та відповідального за вказаний напрямок роботи заступника начальника цього ж відділення поліції ОСОБА_2, що, на думку колегії суддів, додаткового свідчить про неналежне виконання позивачем під час службової діяльності вимог чинного законодавства.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов'язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Положеннями статті 19 вказаного Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В силу частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові наступного змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов'язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, колегія суддів погоджується із висновками службових розслідувань, якими встановлені достатні підстави для застосування для позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

Згідно положень статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області задовольнити.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 564 від 28.02.2018 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_2; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 80 о/с від 02.03.2018 в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_2; поновлення майора поліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 02.03.2018 та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна