Справа № 161/15000/18
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 161/15000/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ Волинської області) про визнання дій щодо відмови в перерахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними та зобов'язати провести перерахунок та виплату перерахованих сум пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосувавши шести місячний термін недорахованої пенсії, та в подальшому призначати виплату пенсії у відповідності з чинним законодавством.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на державну пенсію в розмірі встановленому законом та як ліквідатор першої категорії, інвалід другої групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії Чорнобильської АЕС має право на додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Також відповідно до статті 54 вказаного закону в усіх випадках розміри пенсій для ліквідаторів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по другій групі інвалідності не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

07.08.2018 позивач звертався до Луцького ОУПФУ Волинської області із заявою про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум, однак відповідач листом від 21.08.2018 №366/Р-01 відмовив йому у перерахунку та виплаті пенсії.

Такі дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку та виплаті пенсії позивач вважає протиправними, оскільки виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при призначенні розміру пенсії, застосуванню підлягають статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, що істотно звужують обсяги встановлених законом прав. У зв'язку з цим просив позов задовольнити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2018 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов заперечив з огляду на те, що до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було внесено зміни та зазначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою. В усіх випадках розмір середньої заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Також представник відповідача вказав, що позивачем в адміністративному позові наводяться норми законодавства, які втратили чинність, оскільки до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вносились зміни та доповнення, пенсія позивача призначена та виплачується згідно норм чинного пенсійного законодавства. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.1991 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків призначеної згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

07.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

Листом від 21.08.2018 №366/Р-01 відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі №2а-8719/2011/0308 від 26.08.2011 управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку проведено перерахунок пенсії за період, починаючи з 01.02.2011 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.02.2010 по 31.10.2011 в сумі 44 721 грн. 76 коп.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Постанова набрала чинності з 01.01.2012. Відповідно до пункту 1 Порядку визначається механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 7 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджується Верховною Радою України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, який затверджується правлінням ПФУ.

14.06.2011 Верховна Рада України ухвалила Закон «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік». Цим Законом доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» пунктом 4, згідно з яким у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

У зв'язку з цим 23.07.2011 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745, прийнята на виконання цього Закону, якою встановлено доплати до пенсій особам постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи публічно-правовий спір між сторонами виник щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідач відмовив позивачу в перерахунку та виплаті пенсії з тих підстав, що вона призначена та виплачується згідно з внесеними змінами до норм пенсійного законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 54 Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок, призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Отже, вказаний закон не містить жодної норми, яка регулює мінімальний розмір основної та додаткової пенсії для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку з тим, що до законодавства, яке регулює пенсійне забезпечення громадян, потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС, внесено зміни, пенсійні справи осіб, яким проведено перерахунок та встановлено пенсії у розмірах передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

Таким чином, спірні дії відповідача є правомірними, оскільки перерахунок та виплата пенсії позивачу відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не здійснено у зв'язку із встановленням законодавством обмеження у її виплатах.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними дій Луцького ОУПФУ Волинської області щодо відмови в перерахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними.

Оскільки у зв'язку з внесенням змін закон, не містить жодної норми, яка регулює мінімальний розмір основної та додаткової пенсії для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що підстави на отримання державної пенсії, призначеної як інваліду ЧАЕС 2 групи шляхом її виплати в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відсутні, а вимоги з даного приводу безпідставні.

Крім того, відповідно до пункту 13 Розділу 15 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач перебуває на обліку в УПФ і отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за його заявою від 07.08.2018.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук