Справа № 823/368/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/368/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-2012" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-2012" звернулось до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 № 495442/36774258 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної від 29.11.2017 № 34.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 № 495442/36774258 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної від 29.11.2017 № 34.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що позивачем не надано копій документів з вичерпного переліку, затвердженого наказом МФ України № 567, з огляду на що рішенням комісії ДФС України від 28.12.2017 № 495442/36774258 правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "МТС-2012" згідно із п. 201.10 ст. 200 ПК України було складено податкову накладну на Приватне підприємство "Агрофірма "Престиж" від 29.11.2017 № 34 за «послуги з проведення сільськогосподарських робіт - внесення рідкого аміаку» та 14.12.2017 направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та яка прийнята, але реєстрація її зупинена.

Згідно квитанції № 1, контролюючим органом зроблено висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. Виявлено невідповідність обсягів постачання з обсягом придбання товару і запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України позивачем було направлено до контролюючого органу повідомлення від 21.12.2017 № 2, в якому були надані пояснення, що 15.11.2017 між ТОВ «МТС-2012» та ПП «Агрофірма «Престиж» було заключено договір па виконання сільськогосподарських робіт - внесення аміаку.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник сплатив виконавцю передоплату в розмірі 200 000 грн. Роботи виконувалися с/г технікою, яка разом з екіпажем знаходиться у виконавця в оренді (договір між ТОВ «Агро-МТС» та ТОВ «МТС-2012» про оренду сільськогосподарської техніки - податкова накладна № 8 від 23.11.2017 від ТОВ «Агро-МТС»). По закінченню робіт складено акт приймання-передачі виконаних робіт. Станом на 21.12.2017 борг замовника перед виконавцем складає 58667,20 грн.». Також позивачем було долучено такі копії документів: договір № 20/17 на виконання сільськогосподарських робіт від 15.11.2017, укладеного між ПП «Агрофірма «Престиж» та ТОВ «МТС-2012»; платіжне доручення № 5415 від 29.11.17 на суму 200 000,00 грн. з призначенням платежу: за внесення аміаку дог. № 20/17 від 15.11.2017, зг.рах. № 20 від 16.11.2017 ПДВ 20% - 33333,33грн.; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за листопад 2017 - грудень 2017; акт прийомки-передачі наданих послуг від 11.12.2017 до договору про надання послуг з проведення сільськогосподарських робіт № 20/17 від 15.11.2017.

Крім того, позивачем вказано про надання відповідачу таких доказів: рахунок на оплату № 20 від 16.11.17; договір № 18 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 16.10.17, укладеного між ТОВ «Агро-МТС» та ТОВ «МТС-2012»; додаток до договору № 18 від 16.10.17; картка рахунку 631 за листопад 2017р. - грудень 2017р.; картка рахунку 361 за листопад 2017р.- грудень 2017р.; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за листопад 2017р. - грудень 2017р. Вказані документи також наявні в матеріалах справи.

В подальшому рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 №495442/36774258 відмовлено у реєстрації ПН № 34 від 29.11.2017 з підстав надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Не погоджуючись з вказаним рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що враховуючи наявність у позивача передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані ТОВ "МТС-2012" відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки у реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Згідно з п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, після надсилання платником податків складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться, серед іншого, перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення її реєстрації.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік №567, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів звертає увагу на положення пп. 1 п. 6 Критеріїв, який був зазначений відповідачем в квитанці № 1, де в якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно з п. 1 Переліку № 567, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, визначений такий вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

-договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

-розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 2 Переліку № 567 письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", " Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Згідно із пп. 201.16.3 п 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підстави для відмови в реєстрації встановлені постановою Кабінетом Міністрів України від 29.03.2017 №190, якою закріплено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Як вказано вище, в якості недостатності наданих платником податків документів для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених Переліком №567.

У свою чергу, така підстава для прийняття Комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування як надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, потребує викладення Комісією у такому рішенні мотивів його прийняття з посиланням на факти, які безумовно свідчать про недостовірність наданих платником податків документів.

Пунктом 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, передбачено, що Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

З огляду на вказане, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення Комісією ДФС України відповідного засідання, на якому членами Комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено, які саме документи з наданих позивачем, складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних; Комісією ДФС України не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Спірним рішенням Комісією ДФС було відмовлено в реєстрації податкової накладної з підстави надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Разом з тим, оскаржуване рішення об'єктивно не містять чіткого визначеної підстави та мотивів для прийняття Комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, що свідчить про його необґрунтованість.

Так, "основним" видом діяльності ТОВ "МТС-2012" є код КВЕД 01.61 "Допоміжна діяльність у рослинництві".

15.11.2017 між ТОВ "МТС-2012" (виконавець) і ПП "Агрофірма "Престиж" (замовник) укладено договір на виконання сільськогосподарських робіт № 20/17, відповідно до якого виконавець за завданням замовника з використанням власної техніки повинен виконати роботи по внесенню рідкого аміаку на землях сільськогосподарського призначення замовника. П. 1.1.1 договору визначено, що для виконання робіт використовується: трактор (Форд 8970), агрегат (Агродан), трактор (Нью Холланд 8970), агрегат (Агродан), трактор (Кейс Магнум 8940), агрегат (Агродан).

Для забезпечення виконання власних зобов'язань на виконання встановлених видів діяльності, зокрема договору 20/17 - ТОВ "МТС-2012" укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 18 від 16.10.2017 з ТОВ «Агро-МТС». У відповідності до даного договору та додатку № 1 орендодавець передав у платне користування позивача с/г техніку: трактор (Нью Холланд), агрегат (Агродан), трактор (Кейс), агрегат (Агродан) для обробітку полів ПП "Агрофірма "Престиж" на 455,4га.

Оплата за отриману с/г техніку узгоджується карткою рахунку 631 та оборотно-сольдовою відомостю по рахунку 631 за листопад -грудень 2017 року.

У відповідності до договору від 15.11.2017 укладеного між ТОВ "МТС-2012" і ПП "Агрофірма "Престиж" № 20/17 та зокрема п. 4.1 договору (передоплата), позивачу платіжним дорученням № 5415 від 29.11.2017 ПП "Агрофірма "Престиж" перераховано кошти на суму 200000гр. з призначенням платежу «за внесення аміаку дог. № 20/17 від 15.11.2017, зг.рах. № 20 від 16.11.2017 ПДВ 20% - 33333,33грн.».

Зазначене узгоджується з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за листопад 2017р. - грудень 2017р.

Операція, відображена у податковій накладній № 34 від 29.11.2017 ТОВ "МТС-2012", та яка не була зареєстрована в ЄРПН в силу відмови контролюючого органу в здійсненні такої дії, відображала першу подію - передоплату.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що надані позивачем документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

В той же час, ані під час розгляду справи в суду першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем Комісії ДФС України документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "МТС-2012" та правомірно задовольнив такі.

Стосовно доводів апелянта, що позивачем не надано копій документів з вичерпного переліку, затвердженого наказом МФ України № 567, то суд не приймає такі посилання, оскільки, відповідачем належно не обгрунтовано, які саме документи слід було подати позивачу для проведення відповідної реєстрації, та не аргументовано недостатність наданих документів.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 12.12.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук