Справа № 640/16498/18
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Київський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

за участі позивача- Бондаренка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Яковенка Олександра Аркадійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 до Київського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом, у якому просить визнати дії відповідача щодо складання постанови серії ЕАБ №566463 від 29.08.2018 про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП незаконними та скасувати вказану постанову.

В обґрунтовання своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 29 серпня 2018 року приблизно о 17:45 позивач здійснював керування транспортним засобом - автомобілем Мегсеdec-Benz 310 (загальний легковий вантажопасажирський-В), реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по пр. Гагаріна у м. Харкові був зупинений інспектором лейтенантом поліції Яковенко О.А., який заявив, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не прийшов, чим порушив вимоги пункту 31.3 (Б) Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що керував, як зазначено у технічному паспорті загально легковим вантажодасажирським автомобілем, повного масою до 3500 кг та кількістю сидячих місць 5 (тобто до 8), не використовував цей транспортний засіб в якості таксі та для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, а користувався їм виключно для власних потреб. Таким чином цей автомобіль не може бути визнаний таким що підлягає обов'язковому технічному контролю.

Не погоджуючись з працівником УПП Яковенко О.А., позивач зазначив, що ніяких порушень ним допущено не було, а автомобіль яким він керує знаходиться у справному технічному стані і не підлягає під категорію транспортних засобів для яких обов'язкове проходження технічного контролю. Однак Яковенко О.А. не звернув уваги на вимоги позивача, та передав технічний паспорт та посвідчення водія своїй співробітниці для складання постанови. Через деякий час він зачитав щось незрозуміле про права позивача та повернув вилучені документи і постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ №566463 від 29.08.2018 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення п.31.3 ПДР згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього штрафу у розмірі 340 гривень, та пішов до своєї машини.

Ознайомившись з вказаною постановою ОСОБА_1 вважає, що дії інспектора Яковенко О.А. по накладенню штрафу Є незаконними і постанова підлягає скасуванню з наступних причин:

Згідно статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» автомобіль позивача обов'язковому технічному контролю не підлягає.

Інспектор лейтенант УПП в Харківський області Яковенко О.А. не прислухався до пояснень позивача та не надав йому ніяких доказів стосовно порушення останнім Правил дорожнього руху, формально, нашвидкоруч розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Яковенко О.А. не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні викладене у позовній заяві підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Яковенка О.А. серії ЕАБ №566463 від 29.08.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

У постанові вказується, що 29 серпня 2018 року приблизно о 17:45 позивач, керуючи автомобілем Мегсеdec-Benz 310, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. Гагаріна, 156 у м. Харкові керував транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не прийшов, чим порушив вимоги пункту 31.3 (Б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_1 п. 31.3.б. ПДР України, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, незважаючи на не згоду позивача з вчиненням ним адміністративного правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення вимог п. 31.3.б. ПДР України, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні відзиву на позов, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Позивач зазначає, що автомобіль використовується ним для власних потреб, а не для отримання прибутку, доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

Таким чином, транспортний засіб не підлягає обов'язковому технічному контролю, та позивачем відповідно не здійснено дій, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,3,8-11,15,72-77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Яковенка Олександра Аркадійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Яковенка Олександра щодо складання постанови серії ЕАБ №566463 від 29.08.2018 про адміністративне правопорушенню про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч. 3 ст. 121 КупАП незаконними.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Яковенка Олександра Аркадійовича серії ЕАБ №566463 від 29.08.2018 про адміністративне правопорушенню про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч. 3 ст. 121 КупАП.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -