Справа № 826/8299/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 грудня 2018 року

Київ

справа №826/8299/16

адміністративне провадження №К/9901/63235/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А., перевіривши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №826/8299/16 за позовом Приватного підприємства "Аваліс" до Державної податкової інспекції у Деснянському районі про скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018.

16.10.2018 ухвалою Верховного Суду вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв'язку з відсутністю документу про сплату судового збору.

15.11.2018 ухвалою Верховного Суду скаржнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги у справі № 826/8299/16.

06.12.2018 від Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №826/8299/16.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" обумовлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, звільнити від сплати або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Посилання, якими обґрунтовано клопотання скаржника, не передбачені Законом України "Про судовий збір" як підстави для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, що унеможливлює задоволення цього клопотання.

Разом з тим, скаржник зазначає у разі відмови відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, просить суд продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги у справі №826/8299/16.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади сплати судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-V (в редакції, що є чинною на час звернення з касаційною скаргою)

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві не виконано вимоги ухвали щодо надання документу про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №826/8299/16.

Відмовити Державній податковій інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги у справі № 826/8299/16.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головне управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №826/8299/16 - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Гончарова