Справа № 1340/4660/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4660/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1.) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання вчинити дії, просила зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.09.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України та має трудовий стаж 28 років. До 29.07.1999 року позивачка мешкала за адресою: АДРЕСА_2. 29.07.1999 - виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. 28.07.2017 року, у віці 63 років і страховому стажі більше 28 років, представники ОСОБА_1 звернулись до Пенсійного фонду України із заявою, в якій просили визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву про призначення пенсії та направити її за належністю для розгляду по суті. ПФУ листом від 04.08.2017 року направив заяву про призначення пенсії позивачки з доданими документами в Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України. Листом від 18.08.2017 року Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачці у призначенні пенсії. Вважаючи такі дії неправомірними, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.11.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

06.12.2018 року на адресу Львівського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №821 від 08.11.2017 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» проведено реорганізацію Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова шляхом його приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. 02.03.2018 року внесено запис в ЄДР за №5041416 щодо припинення державної реєстрації Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова. Таким чином, належним відповідачем у справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Крім цього, у відзиві зазначено, що вимоги позивачки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки до заяви про призначення пенсії не додано всіх необхідних документів, передбачених «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд, на підставі ст.52 КАС України, допустив заміну відповідача - Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль 29.07.1999 року.

28.07.2017 року представники позивачки звернулись з апостильованою заявою до Пенсійного фонду України, підписаною ОСОБА_1 21.06.2017 року, в якій просили визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву про призначення пенсії та направити її за належністю для розгляду по суті. ПФУ листом від 04.08.2017 року направив заяву про призначення пенсії позивачки з доданими документами в Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України. До заяви про призначення пенсії за віком додано наступні документи: копію довіреності, копію ІПН, копію посвідчення особи Держави Ізраїль, копію трудової книжки, оригінал довідки про заробітну плату №46 від 02.08.2017 року (а.с.58-61). Крім цього, 14.09.2017 року представник позивачки подала безпосередньо до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова особисту заяву позивачки про призначення пенсії, аналогічну тій, яку було подано попередньо.

18.08.2017 року Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова листом №3351/02-11 повідомило, що відповідно до пункту 2.1 та пункт 2.9 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії подаються: документи про місце проживання (реєстрації) особи; особа яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації). З огляду на зазначене, немає підстав для призначеня пенсії ОСОБА_1 за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.62-64). Крім цього, аналогічну відповідь 19.09.2017 року Личаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова листом №3973/02-11 скеровано на адресу представника позивачки (а.с.66-68).

Не погодившись з таким поверненням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 44 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною 5 ст. 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 за № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі , що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

У пункті 2.1 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

За правилами пунктів 2.22-2.23 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до положень пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (п.4.2 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку № 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку № 22-1).

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні відносини, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженого на виконання його положень Порядку № 22-1.

При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, визначені п. 2.1 Порядку, подані до уповноваженого органу ПФ України в установленому порядку. Одночасно, орган, що призначає пенсію, може здійснювати перевірку достовірності таких документів і зазначених у них відомостей, що узгоджується з пунктом 4.2 Порядку № 22-1.

Також, згідно з абз. 1 п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012 року документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Підставою для не прийняття рішення відповідачем про призначення позивачці пенсії за віком слугувала та обставина, що остання не надала відповідачу оригінал документу, що підтверджує її належність до громадянства України, засвідчує особу, місце проживання та вік (паспорт).

Матеріалами справи підтверджується, що разом із заявою позивачкою (через уповноваженого представника) було подано, зокрема, посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль, з якого не вбачається, що позивачка є громадянкою України. При цьому, фактичне місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1. Суд зазначає, що вказане посвідчення особи, яке видано Державою Ізраїль, не підтверджує громадянство України у розумінні Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492.

Таким чином, суд зазначає, що представником позивачки до органу Пенсійного фонду України не було надано належного посвідчення особи у розумінні наведеної норми.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, на яке посилається позивачка, визнано неконституційними положення Закону №1058-1V в частині статті 49 «Припинення та поновлення виплати пенсії» та другого речення статті 51 «Виплата пенсії у разі виїзду за кордон», тобто стосуються виключно питання припинення виплати раніше призначеної на території України пенсії і не регулюють питання призначення пенсії. Тому вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосоване до правовідносин з призначення пенсії позивачеві.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачкою не дотримано вимог законодавства, що регламентують порядок звернення за призначенням пенсії.

При цьому, суд не може погодитись з доводами ПФУ, що позивачка повинна надати документи, які підтверджують місце її реєстрації в України, оскільки виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні пенсії за віком позивачці, а у межах вимог Порядку № 22-1 здійснено розгляд питання прийняття поданих позивачем документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постанові від 21.09.2018 року у справі № 805/465/18-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не відшкодовуться .

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (790416, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивачку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.12.2018 року.

Суддя Качур Р.П.