Справа № 240/5062/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/5062/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця. В обґрунтування позову позивач зазначив, що державним виконавцем протиправно винесено постанови про стягнення з неї виконавчого збору, оскільки ним не було вчинено жодних дій з примусового виконання рішень і жодних грошових коштів з боржника стягнуто не було, відтак підстави для стягнення з боржника виконавчого збору відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, вказав, що всі дії державним виконавцем вчинено з чітким дотриманням вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні судом, усною ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання було вирішено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєва М.М. у виконавчих провадженнях №№ 53894158, 53894160 від 22.03.2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №295/10724/16-ц, виданих Богунським районним судом м. Житомира 18.04.2017 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з повним фактичним виконанням, сплатою боргу згідно виконавчих документів безпосередньо на адресу стягувача.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєва М.М., винесеною 22.03.2018 у виконавчому провадженні №53894160 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 56715,01 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєва М.М., винесеною 22.03.2018 року у виконавчому провадженні №53894158 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 367180,86 грн.

22.03.2018 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору №56043617 та №56045548.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з абз.2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби; виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Наведена норма також кореспондується із положеннями п.3 ч.1 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження", якими передбачено, що у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Тобто за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення, а розмір виконавчого збору, що стягується за вчинення державним виконавцем дій з примусового виконання рішення становить лише 10% грошової суми, що фактично стягнута з боржника.

Частиною 3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1-4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч. 1 ст.39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) приймає постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених положень закону дає підстави до висновку про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 910/1587/13.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем не будь-яких дій пов'язаних з організацією виконавчого провадження, а виключно дій по фактичному стягненню з боржника присуджених за виконавчим документом сум, тобто дії за наслідками яких було стягнуто, повернуто у примусовому порядку відповідну суму або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Судом встановлено, що ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області в межах виконавчих проваджень №53894160 та №53894158 не було вчинено примусових дій по стягненню з боржника на користь стягувача коштів на виконання рішення у справі №295/10724/16-ц. Докази виконання рішення суду у даній справі в примусовому порядку, зокрема, шляхом звернення стягнення на майно боржника, вилучення у нього грошових коштів, інших цінностей тощо, відсутні.

Навпаки, матеріали виконавчих проваджень ВП №53894160 та №53894158 свідчать про те, що боржник у добровільному порядку погасив заборгованість перед стягувачем, адже ПАТ "ОТП Банк" підтверджено факт добровільного виконання боржником обов'язку зі сплати заборгованості по рішенню суду, у зв'язку із чим останнім було подано до органу ДВС заяву про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.

Суд не приймає до уваги, посилання відповідача на те, що заходи, які ним вчинялись (винесення постанови про арешт коштів, арешт нерухомого та рухомого майна, здійснення запитів державного виконавця) є примусовими заходами виконання рішення, на підставі яких відбулось фактичне виконання судового рішення, оскільки такі дії були направлені, в першу чергу, на з'ясування матеріального стану боржника, а також на забезпечення своєчасного та повного виконання виконавчого документа.

Крім того, слід вказати, що виконавчий збір нараховано від загальної суми, яка підлягала стягненню, тоді, як боржником за домовленістю зі стягувачем було фактично сплачено значно меншу суму.

Відповідно до ч. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення зазначеної норми закону відповідачем не доведено правомірності своїх дій, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, 1,Житомир,10014, ) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця задовольнити.

Визнати протиправними постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєва М.М. від 22.03.2018 про стягнення виконавчого збору ВП №53894160 та №53894158 та скасувати їх.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева