Справа № 200/11411/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. Справа№200/11411/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24 жовтня 2018 року №

за участю

представника позивача: Сирадоєва О.М., за дов. від 06.03.2017 року,

представника відповідача: Пономарьова А.О., за дов. від 12.03.2018 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24 жовтня 2018 року № .

Заявлені вимоги позивач обґрунтував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної позапланової невиїзної перевірки № 1150/05-99-14-11/24308872 від 10 жовтня 2018 року про порушення, зокрема, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині не складення та не реєстрування в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ у розмірі 10 000,00 гривень.

Прийнятим на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 10 жовтня 2018 року податковим повідомленням-рішенням від 24 жовтня 2018 року № до позивача застосований штраф в розмірі 5 000,00 гривень.

Сутність порушень, визначених при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки полягає у тому, що в межах господарських правовідносин між позивачем (продавець) та ТОВ «ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ» (покупець) 10 липня 2018 року був укладений договір № 252 про поставку екскаватора-навантажувача Volvo BL61, 2012 року випуску, вартістю 60 000,00 гривень, у чому числі ПДВ 10 000,00 гривень.

Вказаний товар було передано продавцем та прийнято покупцем 14 липня 2018 року згідно акту прийому-передачі.

Згідно умов пункту 2.1 договору покупець сплачує продавцеві загальну вартість товару протягом 1095 днів з моменту поставки товару (підписання акту прийому-передачі).

Зазначає, що відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Проте, ані в Податковому кодексі України, ані будь-якому іншому нормативно-правовому акті не визначено поняття «відвантаження товару», тому при передачі продавцем та прийняття покупцем 14 липня 2018 року згідно акту прийому-передачі екскаватору позивач не виписав податкову накладну, а вирішив перенести сплату своїх податкових зобов'язань зі сплати ПДВ, посилаючись на пункт 2.1 договору купівлі-продажу № 252 від 10.07.2018 року, тобто після сплати ТОВ «ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ» загальної вартості товару у майбутньому.

При цьому позивач посилається на норми Цивільного кодексу України в частині прав сторін договору, врегулювати у договорі свої відносини на власний розсуд (стаття 6 ЦК України) та на статтю 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22 листопада 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року заяву Головного управління ДФС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без розгляду.

22 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 11 грудня 2018 року.

Відповідачем надано письмовий відзив (а.с. 104-107). В обґрунтування незгоди із позовом зазначає, що відповідно до пп. «б» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, а саме: дата відвантаження товару - 14.07.2018 року згідно акту прийму-передачі екскаватору, тому позивач мав виписати податкову накладну 14.07.23018 року.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства дій Головного управління ДФС у Донецькій області, представник відповідача зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 24308872, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-17) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 18-19).

Позивач перебуває на податковому обліку у державній податковій інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області, про що зазначено у витягу з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач є платником податку на додану вартість з 22 липня 1997 року, що доведено витягом 094 з реєстру платників ПДВ (а.с. 44).

Фахівцями державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС» з питань повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість за липень 2018 року по взаємовідносинам з контрагентом, зокрема, ТОВ «ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ», про що складено акт від 10 жовтня 2018 року № 1150/05-99-14-11/24308872 (а.с. 45-91).

Згідно висновків акту перевірки (п. 3 висновку) встановлено порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН протягом граничного строку на суму ПДВ в розмірі 10000,00 гривень за липень 2018 року, не нарахованих податкових зобов'язань за операцією продажу товару, не складених та не зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за такими операціями (а.с. 88-89).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.10.2018 року № про застосування штрафу в розмірі 5 000,00 гривень за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування (а.с 92).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.2. ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вимог п. 201.1. ст. 201 ПК України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.8. ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до позову матеріалів між ТОВ «ЕТС» (продавець) та ТОВ «ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ» 10 липня 2018 року було укладено договір № 252 купівлі-продажу екскаватора-навантажувача Volvo BL61, 2012 року випуску, вартістю 60 000,00 гривень, у чому числі ПДВ 10 000,00 гривень (а.с. 94-97).

Згідно з п. 2.1 договору покупець сплачує продавцеві загальну вартість товару протягом 1095 днів з моменту поставки товару (підписання акту прийому-передачі).

Відповідно до п. 3.1 договору продавець зобов'язаний поставити товар на умовах DDP (згідно ІНКОТЕРМС 2010).

Відповідно до п. 3.2 договору датою поставки вважається день підписання уповноваженими представниками покупця і продавця акту прийому-передачі.

Таким чином, сторони домовилися про визначення дати поставки у договорі.

Згідно акту прийому-передачі від 14 липня 2018 року позивач передав покупцю екскаватор-навантажувач (а.с. 97).

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивач по першій з подій - даті відвантаження товару зобов'язаний був в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Проте, податкову накладну не було складено з посиланням на відсутність у діючому законодавстві поняття «відвантаження». При цьому, відвантаження товару фактично відбулося 14 липня 2018 року, про що сторони домовилися у п. 3.2 договору та що доведено актом прийму-передачі екскаваторі від 14 липня 2018 року.

Суд не приймає посилання позивача на норми Цивільного кодексу України в частині прав врегулювання у договорі свої відносини саме в розрізі податкового законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Тому намагання позивача перенести свої податкові зобов'язання за договором від 10 липня 2018 року № 252 на невизначений строк переходу права власності до покупця не відповідає нормам Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Питання судових витрат не вирішується у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84201, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. 108, кв. 21, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24 жовтня 2018 року № - відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в присутності представників сторін 11 грудня 2018 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.