Справа № 813/595/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення судового збору

11 грудня 2018 рокуЛьвів№ КДМ/30/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі №813/595/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправною відмову в нарахуванні виплат малозабезпеченим,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 у справі № 813/595/18, яким в задоволенні позову відмовлено - без змін.

07.09.2018 на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про компенсацію коштів, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3409 грн 60 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 5114 грн. 40 коп. В обгрунтуванні заяви покликається на те, що згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України позивачка котра звільнена від сплати судового збору і якщо в задоволенні позову відмовлено сплачений судовий збір компенсується за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

03.12.2018 ОСОБА_1 додатково подала заяву про повернення судового збору у справі № 813/595/18, що це її повторне звернення.

25.10.2018 вказану справу разом із заявою зареєстровано у Восьмому апеляційному адміністративного суду у зв'язку з їх передачею відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеному ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суду, якому передаються справи Львівського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно Указу Президента України № 455/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах».

За результатами автоматизованого розподілу дану справу передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач Кузьмич С.М.., судді Улицький В.З., Шавель Р.М.

В судовому засіданні позивач надала пояснення та просить задовольнити заяву про повернення судового збору. Додатково пояснила, що на стадії відкриття провадження у справі в суді першої та апеляційної інстанції не заявляла клопотання про звільнення її від сплати судового збору чи зменшення його розміру. Підставою для повернення судового збору вважає, що вона фактично звернулася з позовом та апеляційною скаргою в інтересах свого неповнолітнього сина, а відтак звільнена від сплати судового збору.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, аналізуючи матеріали справи та доводи, яким обґрунтована заява про повернення сплаченої суми судового збору, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є безробітною, отримує соціальну допомогу одиноким матерям та отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, що підтверджується відповідними документами. (а.с. 11, 12, 15, 16, 54, 55, 57, 58)

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії, відшкодувати моральну і матеріальну шкоду в якому просила:

перерахувати соціальну допомогу одиноким матерям згідно державних стандартів за жовтень, листопад 2017 року - 1777 грн, з грудня 2017 року - 1860 грн;

нарахувати соціальну допомоги малозабезпеченим сім`ям згідно державних стандартів за жовтень, листопад 2017 року - 1684 грн, з грудня 2017 року - 1762 грн;

відшкодувати матеріальні і моральні збитки: з 05.11.2017 по 200 грн за кожен день порушення постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, що привело до порушення прав дитини і по 200 грн за кожен день порушення постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, що привело до порушення прав людини; 100000 грн за порушення прав дитини; 100000 гр. за порушення прав людини.

Згідно квитанції № 0.0.974370906.1 від 26.02.2018 ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатила 3409 грн 60 коп. (а.с. 28)

При зверненні до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою ОСОБА_1, згідно квитанції № 0.0..1 від 15.06.2018 сплатила судовий збір в розмірі 5114 грн 00 коп. (а.с. 92)

Так згідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 цієї статті 7 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

повернення заяви або скарги;

відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як зазначено вище позивачці в задоволенні позову відмовлено і судом апеляційної інстанції залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Однак з наведених у ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбаченої такої підстави для повернення сплаченого судового збору в разі відмови в задоволенні позову, що в свою чергу вказує на неможливість такого повернення.

Крім цього колегія суддів вважає, що покликання позивача на ст. 141 Цивільно процесуального кодексу України є хибним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Така норма встановлена і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в ч. 5 ст. 139 відповідно до якої у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначені вище норми, Цивільно процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тобто чітко встановлено, що компенсуються судові витрати, понесені відповідачем, а не позивачу, у разі, якщо позивач звільнений від сплати судового збору і в задоволенні позову відмовлено.

Відтак колегія суддів вважає покликання позивача на ст. 141 Цивільно процесуального кодексу України безпідставним.

Крім цього не витримує критики пояснення ОСОБА_1, щодо того, що вона діє в інтересах неповнолітнього сина, оскільки зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги слідує, що вона відстоює порушення власних прав та інтересів.

Також потрібно зазначити, що положеннями ч. 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з цим суд апеляційний суд вважає за потрібне вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 мала право звернутися до суду із заявою чи клопотанням про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, однак остання таким правом не скористалась і сплатила судовий збір.

Керуючись наведеним вище колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, а тому таку слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 132, 139, 248, 310, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року