Справа № 540/2301/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. м.ОдесаСправа № 540/2301/18

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту:09.11.2018 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

у звязку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року (про забезпечення позову) у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення відповідача №329 від 06 листопада 2018 року.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої, просив суд забезпечити позов, шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 06 листопада 2018 року №329 до закінчення розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач посилається на наступні обставини. Так, з моменту оприлюднення оскаржуваного рішення вартість проїзду у громадському транспорті становитиме шість гривень. Відтак, за настання наведених обставин, позивач сплачуватиме тариф у розмірі шести гривень, замість чотирьох гривень. Позивач вказуючи на тривалість розгляду даної справи, стверджує, що у випадку задоволення позовних вимог невжиття заходів забезпечення унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, так як позивач не зможе отримати відшкодування різниці між сплаченим тарифом та тим, що був встановлений до прийняття оскаржуваного рішення. Наведене пояснюється тим, що перевізники не матимуть обов'язку відшкодувати позивачу таку різницю, оскільки на момент її сплати спірне рішення діяло.

Позивач наголошує на існуванні очевидної протиправності спірного рішення, так як за це рішення не віддано належну кількість голосів, у зв'язку із чим, наведене рішення не може вважатися прийнятим. Крім того, відповідно до аналізу регуляторного впливу, розробленого відповідачем, собівартість проїзду не відповідає тарифу, який було встановлено.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 06 листопада 2018 року №329 до закінчення розгляду даної справи по суті.

В апеляційній скарзі виконавчого комітету Херсонської міської ради ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не зазначено жодного підтвердження наявності небезпеки заподіяння шкоди права, свободам та інтересам позивача - ОСОБА_3;

- фактично винесеним рішенням суд зупинив в дії тариф на вартість проїзду в міському пасажирському транспорті, що з огляду на позицію позивача є свідомим затягування встановлення нового тарифу та нехтування процедури, що передувала його затвердженню рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 06 листопада 2018 року №329.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги виконавчого комітету Херсонської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок позивача виконувати спірне рішення до набрання законної сили рішенням, що буде постановлено за результатами розгляду даної справи, тривалість розгляду справи, неможливість позивача отримати відшкодування різниці між сплаченим тарифом та тим, що був встановлений до прийняття спірного рішення, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення даного позову призведе до неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням по даній справі.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 150, 151, 243, 248 КАС України, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 5 ст. 151 КАС України також передбачено підставу забезпечення позову у справах щодо оскарження нормативно-правових актів: зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Відповідно до ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У той же час, згідно ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11 вересня 2003 року № 160-IV, регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 06 листопада 2018 року №329 встановлено нові тарифи на послуги з перевезення пасажирів та багажу на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Херсоні

Оскаржуване рішення про встановлення тарифів на перевезення пасажирів передбачають правове регулювання господарських відносин між перевізниками та споживачами послуг з перевезення, застосовуються неодноразово щодо невизначеного кола осіб. Таким чином, мають усі ознаки регуляторного акту, але прийняті без дотримання відповідних процедур.

Судова колегія вважає обґрунтованими твердження позивача щодо загрози спричинення шкоди правам як самого позивача, так і необмеженого кола громадян, які користуються громадським транспортом у м. Херсон. Така шкода буде спричинена тим, що споживачі послуг з перевезення пасажирів будуть оплачувати тарифи за перевезення, розмір і складові яких не пройшли необхідних процедур розробки, обговорення, аналізу їх змісту та їх впливу, що передбачені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Сплачені таким чином кошти буде вкрай складно чи й неможливо компенсувати, у разі, якщо судом буде в подальшому визнане нечинним рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради і застосування його буде визнано протиправним.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом ОСОБА_4 Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про відсутність порушеного права позивача, оскільки оскаржуване рішення спрямоване на встановлення тарифів на перевезення пасажирів, тобто передбачають правове регулювання господарських відносин між перевізниками та споживачами послуг з перевезення, застосовуються неодноразово щодо невизначеного кола осіб, а тому вказані доводи спростовуються висновками суду першої інстанції про те, що наведені позивачем у заявленому клопотанні обставини свідчать, що для можливого відновлення прав, свобод та інтересів позивача та необмеженого кола осіб без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що зупинення дії оскаржуваного рішення відповідача носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення адміністративного позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивача.

Зазначене відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції не змінює розподіл судових витрат (ст. 139 КАС України).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Херсонської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_5
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1