Справа № 1440/1813/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2018 р. № 1440/1813/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ойлтранстермінал", вул. Проектна, 3-А, Миколаїв, 54058
до за участю: представника позивача: Шушняєв Р.М., представника відповідача: Костюченко Ю.В.Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
проскасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2018 № 2, № 2,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойлтранстермінал» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.05.2018 №2 та №2.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що співробітники контролюючого органу, аналізуючи заборгованість ТОВ «Ойлтранстермінал» перед «Inerco trade S.А.», приходять до помилкового висновку щодо необхідності застосування підприємством норм п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21. Чинне законодавство, зокрема Положення, надає повне та однозначне тлумачення термінів, які використовуються у положеннях бухгалтерського обліку. При цьому, аналіз таких норм доводить безпідставність висновків співробітників контролюючого органу. Пункт 4 Положення, пояснює, що під «господарською одиницею за межами України» мається на увазі дочірнє, асоційоване, спільне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, які перебувають або ведуть господарську діяльність за межами України. Відповідач робить висновок, що ТОВ «Ойлтранстермінал» є асоційованим підприємством з «Inerco trade S.А.», але це не вірно. Асоційовані підприємства - це група суб'єктів господарювання - юридичних осіб, пов'язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та/або управлінні. Про наявність простої та вирішальної залежності має бути зазначено у відомостях державної реєстрації залежного (дочірнього) підприємства відповідно до закону (частина 4 ст.126 ГК України). Тобто, законодавство чітко визначає, що наявність відносин залежності обов'язково відображається у відомостях державної реєстрації підприємства. Проте, жодних відомостей про залежність ТОВ «Ойлтранстермінал» від кредитора «Inerco trade S.А.» чи навпаки в реєстраційних документах позивача не міститься. Висновок контролюючого органу, що позивача та «Inerco trade S.А.» є асоційованими підприємствами при відносинах між ними, на підставі того, що вони є пов'язаними сторонами, теж є хибними, оскільки норми пункту 3 Положення визначаються, що пов'язаними сторонами вважаються підприємства, які перебувають під контролем або суттєвим впливом інших осіб, підприємства і фізичні особи, які прямо або опосередковано здійснюють контроль над підприємством або суттєво впливають на його діяльність, а також близькі члени родини такої фізичної особі. Тобто, компанія «Inerco trade S.А.» та ТОВ «Ойлтранстермінал» є асоційованими підприємствами лише для компаніїї «Кернел Холдінг С.А.». Але, «Inerco trade S.А.» для ТОВ «Ойлтранстермінал» не є дочірніми, асоційованими або спільними підприємством.

Щодо твердження відповідача, що наявна заборгованість із господарською одиницею за межами України, до погашення не планується і не є ймовірною в найближчій перспективі, то, по-перше, кредитний договір між ТОВ «Ойлтранстермінал» та «Inerco trade S.А.» містить конкретні строки погашення основної суми і нарахованих відсотків. Відсотки сплачуються раз на рік, підтвердженням цього є банківські виписки та сплата податку на репатріацію. Слід також відмітити, що на Положення, ні жоден інший будь-який нормативний акт не містить пояснень формулювання «найближчої перспективи» та під чим терміном не мається на увазі певний період часу. По-друге, протягом 2012 року товариством було здійснено повернення частини кредиту у розмірі 310000 доларів США. По-третє, товариство було укладено додаткову угоду з кредитором від 28.11.2014 про скорочення строку повернення кредиту на користь «Inerco trade S.А.». Вказаною угодою передбачалось погашення кредиту до 27.11.2015. Але виконати цю угоду не було можливості оскільки постановою НБУ від 01.12.2014 було заборонено достроково погашати кредити перед нерезидентами. Також, підприємство в 2018 році двічі у квітні та жовтні погасило частково заборгованість на суму 2100000 доларів США.

Відповідач помилково і необґрунтовано застосував норму п.9 Положення (стандарту), щодо обліку курсових різниць. Курсові різниці, які виникли за вищевказаним кредитом повинні відображатися по курсу НБУ на дату балансу з відображенням курсових різниць в складі доходів та витрат поточних періодів.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Надав по справі відзив, в якому виклав свою позицію наступним чином. В ході перевірки встановлено, що станом на початок перевіряємого періоду, а саме на 01.01.2015 відповідно до бухгалтерського обліку у позивача рахується кредиторська заборгованість 6220000 доларів США по контракту №06/07-11 від 06.07.2011 про надання фінансового кредиту з компанією «Inerco trade S.А.». Протягом періоду, що перевірявся ТОВ «Ойлтранстермінал» у складі р.2240 «Інші доходи» розділу 2 «Фінансового звіту суб'єкта малого підприємства» розділу 2 «Звіт про фінансові результати за 2015 рік», «Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2016 року, півріччя 2016 року, 3 квартал 2016 року, 2016 рік, «Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, 3 квартал 2017 року, 2017 рік», враховане позитивне значення курсових різниць у сумі 71280578 гривень по фінансовому кредиту, отриманому від нерезидента. Згідно правил бухгалтерського обліку, а саме п.9 Положення (стандарту) 21, такі курсові різниці повинні відображатися у складі іншого додаткового капіталу та відображатися в іншому скупному доході, а саме на субрахунку 423 «накопичені курсові різниці». Таким чином, на порушення ст.44, ст.134 ПК України, товариством завищені інші доходи на суму позитивного значення курсових різниць по позикам, отриманим від пов'язаної особи нерезидента у розмірі 71280578 гривень.

Відповідно до п.п.14.1.159, п.14.1 ст.14 ПК України пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: а) для юридичних осіб: одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа. Згідно ст.126 ГК асоційовані підприємства - це група юридичних осіб, пов'язаних між собою. Таким чином, через логічний зв'язок ст.14 ПК України, ст.126 ГК України та п.4 Положення (стандарту), можливо прийти до висновку, що «Inerco trade S.А.» по відношенню до ТОВ «Ойлтранстермінал» є господарською ординацією за межами України.

В ході перевірки встановлено, що за перевіряємий період з 01.01.0215 по 31.12.2017 ТОВ «Ойлтранстермінал» повернення кредиту нерезиденту не здійснювалося. Протягом 5 років погашення кредиту на відбувалося. Враховуючи зазначений факт та вказані вище приписи законодавства перевіряючий дійшов висновку про те, що погашення фінансового кредиту не є вірогідним в найближчий перспективі. Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає, що позивачем не доведено правомірність відображення в фінансовій звітності позитивного та від'ємного значення курсових різниць по кредиту отриманому від нерезидента, що в свою чергу призвело до неправомірного заниження податку на прибуток та завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток.

Суд розглянув справу в порядку загального провадження 10.12.2018 в судовому засіданні з викликом сторін. 10.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. Повний текст судового рішення підписано 11.12.2018.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойлтранстермінал» зареєстровано виконкомом Миколаївської міської ради 30.04.2009. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Засновником (учасником) товариства є ТОВ «Кернел-Трейд», а кінцевим бенефіціаром є Веревський А.М.

06.07.2011 ТОВ «Ойлтранстермінал» уклало контракт №06/07-11 від 06.07.2011 з про надання фінансового кредиту з Inerco trade S.А. (Швейцарія). Відповідно до цього договору кредитор надав позивачу кредит у сумі 20000000 доларів США. Строк погашення до 31.12.2030.

Протягом 2012-2015 ТОВ «Ойлтранстермінал» здійснював частково погашення за зазначеними кредитним договором.

Станом на 31.12.2017 за договором фінансового кредиту у ТОВ «Ойлтранстермінал» рахувалась заборгованість в сумі 6220000 доларів США.

29.11.2014 ТОВ «Ойлтранстермінал» та Inerco trade S.А. уклали додаткову угоду відповідно до якої строк погашення за договором скоротили до 27.11.2015.

Разом з тим, в період з травня 2015 р. по квітень 2018 р. ТОВ «Ойлтранстермінал» погашення заборгованості не здійснював.

Протягом 2015-2017 років, ТОВ «Ойлтранстермінал», враховував позитивне значення курсових різниць у сумі 71280578 гривень по фінансовому кредиту, отриманому від Inerco trade S.А. ,для визначення фінансового результату - збитку.

В період з 05.03.2018 по 25.04.2018 ГУ ДФС у Миколаївській області проведена документальна планова виїзна ТОВ «Ойлтранстермінал», за результатами якої складено Акт №933/14-29-14-02/36486404 від 25.02.2018.

Під час перевірки прийшли до висновку, що ТОВ «Ойлтранстермінал» порушив вимоги ст.ст.134, 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12441596 гривень, завищено від'ємне значення об'єкту оподатування податком на прибуток на суму 21445746 гривень за 2017 рік.

18.05.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення №2 про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток ТОВ «Ойлтранстермінал» за 2017 рік на суму 21445746 гривень.

18.05.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення №2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 12388521,25 гривень, з яких 9910817 гривень за податковими зобов'язаннями, 2477704 гривень за штрафними санкціями.

Відповідно до ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є:

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», які затверджені наказом Міністерства фінансів України №193 від 10.08.2000, на кожну дату балансу: а) монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу; б) немонетарні статті, які відображені за історичною собівартістю і зарахування яких до балансу пов'язано з операцією в іноземній валюті, відображаються за валютним курсом на початок дня дати здійснення операції; в) немонетарні статті за справедливою вартістю в іноземній валюті відображаються за валютним курсом на початок дня дати визначення цієї справедливої вартості.

Відповідно до п.8 Положення (стандарту), визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Відповідно до п.9 Положення (стандарту) курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобов'язань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході.

Таким чином, за загальним правилом, платник податків має право на врахування курсових різниці на дату складання балансу у складів інших доходів (витрат), за виключенням випадків передбачених п.9 Положення (стандарту).

Відповідно до п.9 Положення, платник податків не має права на врахування курсових різниці на дату складання балансу у складів інших доходів (витрат), за наявності трьох умов: 1) розрахунки відбуваються з із господарською одиницею за межами України; 2) погашення боргу не планується в найближчий перспективі; 3) погашення боргу не є ймовірним в найближчий перспективі.

Вирішення цього спору залежить від наявності чи відсутності зазначених трьох умов у цьому випадку.

Щодо першого критерію, то суд виходить з того, що визначення «господарської одиниці за межами України» надано безпосередньо у п.4 Положення (стандарту) - господарська одиниця за межами України - дочірнє, асоційоване, спільне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, які перебувають або ведуть господарську діяльність за межами України.

Відповідно до ст.126 Господарського кодексу України, асоційовані підприємства (господарські організації) - це група суб'єктів господарювання - юридичних осіб, пов'язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та/або управлінні.

Відповідно до п. 14.1.159. ст.14 Податкового кодексу України, пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: а) для юридичних осіб: одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа.

Враховуючи, що бенефіціарним власником, як ТОВ «Ойлтранстермінал», так і Inerco trade S.А. є одна особа - Веревський А.М. (що не заперечується позивачем), то суд вважає, що за таких обставин Inerco trade S.А. підпадає під поняття «господарської одиниці за межами України».

Щодо другого та третього критеріїв, то нажаль вони не сформульовані у законодавстві з необхідної чіткістю. У будь-якому випадку використання слів «планується», «найближчий», «ймовірно» та «перспектива» для виникнення підстав для зменшення об'єкту оподаткування свідчить про відсутність достатньої юридичної визначеності.

На думку суду, таке правове регулювання надає можливість для широкої варіативності у діях платника податків, під час врахування курсових різниць, в залежності від конкретних обставин. Найскладніше є те, що оцінку необхідно надавати не подіям, які вже відбулися в минулому, а які лише плануються, та повинні лише відбутися або не відбутися в майбутньому.

З цього суд робить висновок, що платник податків не має права на врахування курсових різниць на дату складання балансу у складів інших доходів (витрат), якщо він не планує взагалі погашати заборгованість або погашенню перешкоджають якісь незалежні від нього об'єктивні чинники, які не зникнуть найближчим часом.

В цьому випадку вбачається, що ТОВ «Ойлтранстермінал» сплачував за кредитним договором лише 2012-2015 роки. Останній платіж до податкової перевірки було здійснено у травні 2015 року в розмірі 559 доларів США. В подальшому позивач відновив виплату за кредитним договором вже після початку податкової перевірки, а саме 19.04.2018 перераховано на адресу Inerco trade S.А. 100000 доларів США, 03.10.2018 - 2000000 доларів США. Перерва у здійсненні виплат за кредитом сягала близько 3 років.

Враховуючи, що строк повернення за кредитним договором від 06.07.2011 №06/07-11 визначено 31.12.2030, то можливо погодитися, що це не є найближчою перспективою, а тому за таких обставин, є сумнівним врахування курсових різниць у 2015, 2016 та 2017 роках у складів інших доходів (витрат).

Але, додатковою угодою від 28.11.2014 сторонами за кредитним договором був зменшений строк погашення заборгованості до 27.11.2015.

Такі дії, свідчать про те, що сторони якраз намагаються погасити заборгованість у найближчий перспективі, тобто протягом року з моменту укладання додаткового угоди.

Після 27.11.2015 заборгованість позивача перед кредитором є простроченою, і у останнього є підстави для стягнення суми заборгованості.

Крім того, оскільки п.9 Положення (стандарту) пропонує як платнику податків так і контролюючому органу визначати підстави врахування курсових різниці, в залежності від прогнозу на ймовірність погашення чи не погашення кредиту, то у такому разі оцінка правильності прийнятого рішення, може відбуватися з врахуванням того чи був цей прогноз правильним чи помилковим.

Контролюючий орган, вирішуючи питання про застосування п.9 Положення (стандарту), на відмінність від інших випадків, повинен оцінити, не те що платник вже зробив, а лише те, що він планував зробити. А при ретроспективній оцінці планів, враховується у тому числі і дії, які були вчиненні в наступному.

Так, дійсно ТОВ «Ойлтранстермінал» здійснило часткове погашення заборгованості за кредитним договором не у період, який охоплювала перевірка (до 31.12.2017), але оскільки цей факт все ж таки відбувся, можливо дійти висновку, що прогноз, зроблений відповідачем про відсутність планів на погашення заборгованості в найближчій перспективі був помилковим. Також, на думку суду, є важливим, що один з платежів у квітні 2018 року, був зроблений ще під час проведення перевірки і до ухвалення спірних податкових повідомлень-рішень. Це свідчить, що під час оцінки контролюючим органом планів платника податків у 2015-2017 на погашення заборгованості, необхідно враховувати для оцінки того, що були плани на непогашення заборгованості у минулому.

Враховуючи, що строк погашення за кредитним договором було змінено сторонами на більш короткий, а також те, що позивач сплачував за зазначеним кредитним договором у 2018 році, суд приходить до висновку, що до розрахунків ТОВ «Ойлтранстермінал» та Inerco trade S.А. за договором від 06.07.2011 №06/07-11 неможливо застосувати критерій «погашення боргу не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі».

За відсутності другого та третього критеріїв до позивача не може бути застосований п.9 Положення (стандарту), і він мав права відповідно до п.8 Положення (стандарту) на загальних підставах враховувати курсові різниці.

При цьому, судом також враховується принцип презумпції правомірності рішень платника податків, передбачений п.4.1.4. ст.4, п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Оскільки у цьому випадку йде мова не лише про коригування податкових показників, а й про застосування штрафних санкцій за недотримання податкового законодавства, вимоги до формулювання обов'язків платника податків повинні бути чіткими та зрозумілими, щоб він міг розуміти межі правомірної та неправомірної поведінки.

Відсутність такої визначеності у нормативному акті, позбавляє Державу права на притягнення до відповідальності особу за порушення вимог такого акту.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання та штрафу з податку на прибуток та коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток.

Позов належить задовольнити у повному обсязі, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 18.05.2018 №2 та №2 визнати протиправними та скасувати.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 187589,82 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Ойлтранстермінал" (вул. Проектна, 3-А,Миколаїв,544) до Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 18.05.2018 №2 та №2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Ойлтранстермінал" (вул. Проектна, 3-А,Миколаїв,544) судові витрати в розмірі 187589,82 гривень (сто вісімдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять грн. вісімдесят дві коп.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 11.12.18