Справа № 823/1634/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1634/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту 01.08.2018) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «ВодГео» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне підприємство «ВодГео» звернулось з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просить визнати протиправними дії та скасувати податкову вимогу форми «Ю» № 1563-23 від 12 серпня 2015 року.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що податкова вимога вручена з порушенням вимог податкового законодавства.

Зокрема, відповідно до установчих документів вчиняти дії без довіреності має право лише директор підприємства, однак податкова вимога вручена 12.08.2015 заступнику головного бухгалтера КП «ВодГео» ОСОБА_3, яка не мала повноважень отримувати зазначений документ.

Вважаючи врученою податкову вимогу відповідачем заявлено позови про стягнення узгоджених сум податкового боргу, а Черкаським окружним адміністративним судом прийняті рішення у справах №823/2032/16, 823/2105/16, 823/1775/17.

У відповідності до відзиву відповідача на адміністративний позов через несплату позивачем узгоджених податкових зобов'язань контролюючим органом у відповідності до положень Податкового кодексу України сформовано податкову вимогу № 1563-23 від 05.04.2015.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії та скасувати податкову вимогу форми «Ю» № 1563-23 від 12 серпня 2015 року.

Зокрема, апелянт вказує на те, що податкова вимога не може вважатись належним чином вручена, оскільки вона не вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику. Суд першої інстанції надав невірну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріалами справи.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, станом на 05.08.2015 у позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями виник податковий борг в сумі 213864,75 грн., у тому числі авансові внески з податку на прибуток 1513 грн, ПДВ - 199179,36 грн, податок на нерухоме майно - 341,87 грн, орендна плата - 12830,75 грн, у зв'язку з чим відповідачем винесено податкову вимогу від 05.08.2015 № 1563-23 (а.с. 44).

Вказана податкова вимога вручена заступнику головного бухгалтера ОСОБА_3 12.08.2015.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що передача вимоги посадовій особі такого платника податків під розписку вважається належним врученням.

Оскільки позивач не заперечував, що податкова вимога вручена його працівнику - заступнику головного бухгалтера, при цьому доказів невідповідності податкової вимоги актам законодавства не надав, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За нормами п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1. ст. 14 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов'язку та виникнення у нього податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що оскільки станом на 05.08.2015 сума податкового боргу Комунального підприємства «ВодГео» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становила 213864 грн 75 коп., у тому числі авансові внески з податку на прибуток 1513 грн, ПДВ - 199179 грн 36 коп., податок на нерухоме майно - 341 грн 87 коп., орендна плата - 12830 грн 75 коп., тому Смілянською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України винесено податкову вимогу від 05.08.2015 № 1563-23.

Доводи позивача про те, що оскільки вказана податкова вимога вручена не уповноваженій особі, тому є протиправною та підлягає скасуванню колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

Як вже зазначалось, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Таким чином, передача податкової вимоги посадовій особі платника податків під розписку вважається належним врученням.

Як свідчать матеріали справи, податкова вимога вручена заступнику головного бухгалтера Комунального підприємства «ВодГео» ОСОБА_3 12.08.2015, про що не заперечується самим позивачем.

При цьому, жодних доказів не відповідності податкової вимоги нормам Податкового кодексу позивачем надано не було.

Враховуючи, що сума податкового боргу згідно податкової вимоги від 05.08.2015 № 1563-23 сформована на підставі узгоджених грошових зобов'язань та податковим органом у судовому порядку стягнуто з позивача податковий борг, який виник на підставі такої вимоги, тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова