Справа № 592/14959/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/14959/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2018, суддя Костенко В. Г., м. Суми, повний текст складено 30.10.18 по справі № 592/14959/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Ярмоленка Андрія Сергійовича

про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Ярмоленка Андрія Сергійовича серії НК№ 780101 від 01.10.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2018р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позову.

В судове засідання сторони та їх представники не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК№ 780101 від 01.10.2018 на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він: 29.09.2018 о 23 годині 52 хвилині керував транспортним засобом Wolkswagen Jetta, н.з. НОМЕР_1, в м. Суми по вул. Леваневського в районі будинку 26, який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: змінено колір зовнішніх світлових приладів з білого на синє. Задній номерний знак транспортного засобу був освітлений світлом синього кольору.

Відповідачем у вказаній постанові зазначено, що дії позивача кваліфіковано як порушення п.п.31.4.3 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за що на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн.

Позивач, не погодившись із постановою, оскаржив її до суду, вказуючи на те, що інспектором жодних доказів порушення позивачем ПДР України не було надано. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення здійснено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП застосована правомірно, оскільки із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, убачається сукупність доказів: а саме, відеозапис з нагрудної камери інспектора, передбачених ст. 251 КУпАП України, які засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Колегія суддів частково не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п.31.4.3 Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 р. № 630 затверджено ДСТУ 3649:2010, пунктом 6.1.5 якого передбачено, що колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, в якій зазначено, що ліхтар освітлення номерного знака має бути білого кольору.

Підпунктом а) п.п. 31.4.3 п. 31.4 Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 1 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в даному випадку, передбачає наявність обставин керування транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказуючи на наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідач послався на п.п.31.4.3 ПДР України, порушення якого позивачем обґрунтував положенням п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010, яке полягає у переобладнанні зовнішніх світлових приладів підсвітки заднього номерного знаку з білого на синє.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постанова серії НК № 780101 від 01.10.2018 року містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні запису, здійсненого на боді-камеру відповідачем, судом встановлено, що інспектором зафіксовано на відео номерний знак автомобіля, яким керував позивач мимохідь та таким чином, що він освітлюється світлом фар та проблискових маячків синього кольору автомобіля поліції, що, в свою чергу, позбавляє можливості достеменно встановити якого кольору ліхтар освітлення номерного знаку на автомобілі позивача.

Окрім того, із наданого відповідачем відеозапису судом встановлено, що позивач не визнав прямо тієї обставини, що він здійснив переобладнання автомобіля, в тому числі, щодо зміни кольору ліхтарів освітлення номерного знаку.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що позивач керував транспортним засобом Wolkswagen Jetta, конструктивні особливості даного автомобіля інспектором при здійсненні висновків їх зміни позивачем, не вивчались та не досліджувались, а отже, враховуючи те, що позивач прямо не визнав зміну ним кольору ліхтаря освітлення номерних знаків, така обставина належним чином відповідачем не зафіксована на відео, інспектором не досліджено самі конструктивні особливості автомобіля, про переобладнання якого зазначено у постанові, висновок постанови інспектора про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є безпідставним та недоведеним належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищезазначене, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо доведеності складу правопорушення є необгрунтованими.

Колегія суддів вважає, що оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, відповідачем не надано суду допустимі та належні докази, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв'язку з чим прийнята постанова підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема стаття 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач, як уповноважена особа, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, але дотримався процедури збирання та оформлення доказів, у зв'язку з чим судом скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і це є належним та достатнім способ захисту його порушеного права, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій інспектора задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2018 по справі № 592/14959/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Ярмоленка Андрія Сергійовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК № 780101 від 01 жовтня 2018 року, винесену Інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Ярмоленком Андрієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В іншій частині - у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров