Справа № 369/5167/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Пінкевич Н.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Справа № 369/5167/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Київській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського Києво-Святошинського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лагоди Надії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Києво-Святошинського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лагоди Надії Володимирівни (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 р. серії БР № 304423.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ НП у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, наполягаючи на тому, що позивачем порушено правила зупинки транспортного засобу та правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, за що його притягнуто до відповідальності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наголошує на тому, що у скарзі, зокрема йдеться про порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, за що він ніколи до відповідальності не притягався, а також, що й інші твердження апелянта не відносяться до даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.04.2018 р. поліцейським Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції Лагодою Н.В. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 304423.

У вказаній постанові зазначено, що 24.04.2018 р. о 21:00 год. в м. Вишневе по вул. Балукова водій ОСОБА_3, керуючи маршрутним транспортним засобом «Ataman A-09246», н.з. НОМЕР_1, порушив правила зупинки/висадки пасажирів, здійснивши зупинку в неустанволеному місці, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів порушення позивачем правил зупинки/висадки пасажирів, за що його притягнуто до відповідальності, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження таких обставин і що відповідачем не спростовано доводів та доказів позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 КУпАП порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені частиною першою статті 122.

У ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185--3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

У п. 4 Інструкції № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема статтею 121-2 КУпАП.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил перевезення пасажирів при наданні відповідних послуг є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 24.04.2018 р. серії БР № 304423 та не підтверджується жодними доказами.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено адресу: м. Вишневе, вул. Ленинградська, 49, яка взагалі відсутня в даному місці.

Крім того, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем та/або апелянтом не спростовано доводів позивача про те, що у відповідності до схеми маршруту № 732 Вишневе (вул. Чорновола) - Київ АС «Південна» позивач взагалі не був та не міг бути в день та час. Вказані в постанові, за зазначеною в ній адресою вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що позивачем порушено правила зупинки транспортного засобу та правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, за що його притягнуто до відповідальності, є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній постанові інспектора поліції вказано лише таке правопорушення як порушення правил зупинки/висадки пасажирів, здійснення зупинки в неустановленому місці та взагалі не йдеться про порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, як таке вказано в апеляційній скарзі.

Крім того, в апеляційній скарзі також наведено обґрунтування щодо правомірності складання відповідачем спірної постанови на місці події, але оскаржуване ним судове рішення ухвалено зовсім з інших підстав, про що зазначено вище.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного Управління Національної поліції в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Рішення виготовлено 12.12.2018 р.

Головуючий суддя:

Судді: