Справа № 522/20423/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 р.м. ОдесаСправа № 522/20423/18

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника апелянта - Стельмаха О.М. (довіреність від 18.06.2018 року)

відповідача - ОСОБА_2 (по паспорту)

представника відповідача - ОСОБА_3 (ордер від 17.12.2018 року)

перекладача - ОСОБА_4 (по посвідки)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про продовження строку затримання громадянина,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило продовжити строк затримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на шість місяців до 25.05.2019 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позову зазначено, що судовим рішенням в іншій справі задоволено адміністративний позов органу міграційної служби про затримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_2 строком на шість місяців до 25.11.2018 року. На виконання рішення суду Управлінням затримано ОСОБА_2 та поміщено у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. З метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянки В'єтнаму за межі території України Управління неодноразово зверталось до Посольства В'єтнаму в Україні із запитами щодо встановлення особи відповідача та його документування паспортом для виїзду за кордон або довідкою на повернення. Однак, у встановлений термін відповідної інформації позивач не отримав у зв'язку із чим вбачаються всі обставини для звернення до суду із позовом про продовження строку затримання відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 року, по справі №522/9231/18 задоволено позов ГУДМС України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації особи громадянки В'єтнаму ОСОБА_2. Суд затримав громадянку Соціалістичної республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 25 листопада 2018 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Також, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2018 року, по справі №522/9229/18 задоволено позов ГУДМС України в Одеській області про видворення з України громадянки Соціалістичної республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

За рішенням головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУДМС України в Одеській області від 25.05.2018 року та акту прийому-передачі від 26.05.2018 року громадянку В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для підготовки відповідних матеріалів щодо примусового видворення.

ГУ ДМС України в Одеській області 23.07.2018 року, 30.08.2018 року, 24.10.2018 року зверталось до Посольства В'єтнаму в Україні щодо підтвердження або спростування належності відповідача до громадянства даної країни із метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення.

Оскільки станом на 19.11.2018 року відповідної інформації не одержано, орган міграційної служби вбачає безумовні підстави для продовження строку затримання громадянки іншої держави, у зв'язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що доводи органу міграційної служби про неможливість здійснити ідентифікацію відповідача спростовуються наявністю у відповідача національного паспорта, у тому числі який використовується для виїзду за кордон. Також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і аргументи позивача про можливе ухилення відповідача від виконання рішення про видворення. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно із ч.ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить 6 (шість) місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за 5-ть днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналіз наведених норм показав, що продовження строку затримання застосовується адміністративним судом виключно у разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк.

При цьому, такими обставинами є відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зазначені положення кореспондуються із приписами Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, відповідач перетнув кордон України на підставі національного паспорту НОМЕР_1, у тому числі, який використовується для виїзду за кордон.

При цьому, вказаний паспорт переданий для приєднання до особової справи відповідача під час поміщення у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для підготовки відповідних матеріалів щодо примусового видворення.

Зазначені обставини свідчать про те, що у розпорядженні органу міграційної служби наявні відомості, необхідні для проведення ідентифікації громадянина іншої держави.

Отже, необґрунтованими є доводи позивача про необхідність вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи, а відтак і - наявність підстав для продовження терміну затримання ОСОБА_2.

Не аргументованими залишились і доводи позивача про можливе ухилення відповідача від виконання судового рішення про видворення, спроби втечі тощо.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що 25.11.2018 року громадянку В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнена з Чернігівського ПТПІ ДМС України у зв'язку із закінченням терміну тримання, що в свою чергу виключає можливість продовжити цей термін на підставі ст. 289 КАС України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 271, 289, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль