Справа № 520/9800/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. м.ОдесаСправа № 520/9800/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В.
Час і місце ухвалення:м. Одеса

Дата складання повного тексту:20.09.18

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

у звязку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти ОСОБА_4 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області), лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 499668 від 25 липня 2018 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що 25 липня 2018 року о 15 год. 12 хв. інспектор поліції за допомогою спеціального технічного пристрою склав в електронній формі та роздрукував у вигляді стрічки постанову серії ЕАА № 499668 від 25 липня 2018року про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП - порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, керуючи автомобілем "SUBARU XV 2.0", державний номер НОМЕР_1, нібито здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 м, у Валіховському пров. 2, у м. Одесі, чим порушив п. 15.10. ПДР України.

При цьому, на думку позивача, інспектором неправильно встановлено місце паркування автомобілю позивача, у оскаржуваній постанові вказана адреса: м. Одеса, Валіховський пров., 2, проте автомобіль позивача був припаркований на іншій стороні провулку, а саме біля буд. 3, по Валіховському пров., у м. Одесі.

Також, позивач зазначає, що відстань між проїжджою частиною та парканом, де був припаркований автомобіль складає 4 метри та, коли вона припаркувала свій автомобіль, - залишок тротуару склав 2,2 метра.

Пунктом 3 р. 1 "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 встановлено, що сталий орієнтир - це стаціонарно встановлений об'єкт (кут будівлі або павільйону зупинки маршрутних транспортних засобів, дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак", опора електропередач, об'єкт дорожнього сервісу, порядковий елемент інженерної конструкції дороги тощо), який має свою назву, порядковий номер, іншу видиму відмінність серед подібних об'єктів та розташований уздовж вулиці або смуги відведення дороги.

Відповідач позов не визнав, представник відповідача УПП у м. Одесі заперечив проти задоволення адміністративного позову, надав до суду відзив, в якому вказано, що автомобіль позивача був припаркований таким чином, що суттєво заважав іншим учасникам руху та їхньої безпеці. Коли інспектор почав складати постанову, позивач перепаркувала свій автомобіль.

Відповідач лейтенант поліції, 3 батальйон, 4 рота ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до УПП в Одеській області ДПП, лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти про скасування постанови задоволений.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 499668 від 25 липня 2018 року, про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_3

В апеляційній скарзі УПП в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги: після появи ОСОБА_3 біля автомобіля, де в цей час вже знаходились поліцейські, позивач перепаркувала свій транспортний засіб таким чином, що порушення було усунуто. Саме тоді, після усунення правопорушення, та в момент розгляду справи про адміністративне правопорушення й зроблено фотознімки, які додані ОСОБА_3 до позову. Що також підтверджується і свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції, в оскаржуваному рішенні, не зазначив мотиви неврахування пояснень свідків, не надав оцінки поясненням позивача, наданими в судовому засіданні та послався лише на відсутність фото-, відео- доказів, як підставу скасування постанови інспектора. Таким чином, судом не зазначено будь-яких доказів, котрі спростовувані б викладені в постанові інспектора відомості.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу вказується, що складена постанова не відображає дійсних обставин паркування автомобіля, у зв'язку з чим двома відповідачами не виконано обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПП в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції: 25 липня 2018 року о 15 год. 12 хв. інспектор поліції за допомогою спеціального технічного пристрою склав в електронній формі та роздрукував у вигляді стрічки постанову серії ЕАА № 499668 від 25 липня 2018 року про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП - порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, керуючи автомобілем "SUBARU XV 2.0", державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 м, у Валіховському пров. 2, у м. Одесі, чим порушив п. 15.10. ПДР України.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у оскаржуваній постанові вказана невірна адреса, де був припаркований автомобіль позивача.

У наданому відзиві, представник відповідача надав лише фото автомобілю патрульної поліції, що був припаркований біля буд. 3, по Валіховському пров., у м. Одесі, та не надав жодних фото- відео- доказів того, як саме був припаркований автомобіль позивача.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 122, 222, п.1 ст. 280 КУпАП.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 1221 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч.3 ст. 122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно стрічки постанову серії ЕАА № 499668 від 25 липня 2018 року про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП - порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, керуючи автомобілем "SUBARU XV 2.0", державний номер НОМЕР_1, нібито здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 м, у Валіховському пров. 2, у м. Одесі, чим порушив п. 15.10. ПДР України.

При цьому, на думку позивача, інспектором неправильно встановлено місце паркування автомобілю позивача, у оскаржуваній постанові вказана адреса: м. Одеса, Валіховський пров., 2, проте автомобіль позивача був припаркований на іншій стороні провулку, а саме біля буд. 3, по Валіховському пров., у м. Одесі.

Апелянтом не надано належних доказів, що позивачем порушені правила стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, керуючи автомобілем "SUBARU XV 2.0", державний номер НОМЕР_1, нібито здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 м.

У судовому засіданні суду першої інстанції 20 вересня 2018 року було досліджено та надані оцінка поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (диск аудиозапису судового засідання у справі №520/9800/18, робоча копія №1, а.с. 41).

Свідки, на підтвердження викладених у постанові серії ЕАА №499668 від 25 липня 2018 року обставин, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (інспекторі патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП в Одеський області ДПП, вказали, що викладені в позові пояснення ОСОБА_3 та додані нею фото не відповідають дійсним обставинам справи, які мали місце 25 липня 2018 року та були зроблені після усунення позивачем правопорушення п.15.10 (в) ПДР.

Однак, фотоматеріали (фотознімки автомобіля ОСОБА_3Є.) - відсутні у матеріалах справи у зв'язку з тим (як пояснила свідок ОСОБА_5В.) що були видалені, оскільки працівники не знали про факт оскарження постанови позивачем.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що коли він пішов за планшетом, позивач переставила свій автомобіль. Крім того, фотоматеріали автомобіля ОСОБА_3 (в момент скоєння правопорушення п.15.10 (в) ПДР позивачем) були видалені з необережності.

Щодо адреси, зазначеної в постанові, свідок ОСОБА_6 пояснив, що правопорушення мало місце на тротуарі біля буд. №3 в пров. Валіховський.

Проте, так як постанова складалася за допомогою технічного пристрою, то саме ним автоматично й було визначено місце правопорушення буд. № 2 (що навпроти фактичного місця). Однак, допущення такої технічної описки згідно законодавства не може бути підставою для скасування постанови.

Записи нагрудних камер поліцейських відсутні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що обов'язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб'єкта владних повноважень, який подає до суду докази на обґрунтування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, але ці докази були наявні та враховувались на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Судова колегія критично ставиться до об'єктивності доказів, та, на підставі наведених правових норм, дійшла до висновку, що надані апелянтом докази вчинення позивачем правопорушення, зокрема і, показання свідків, не можуть бути визнані, як належні, допустимі та достовірні докази вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення п.15.10 (в) ПДР є недоведеним, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

За таких підстав, судова колегія надходить до висновку, що позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат (ст.ст. 139) КАС України).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_7
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1