Справа № 0440/6951/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

12 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 0440/6951/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. (суддя Букіна Л.Є.) в справі № 0440/6951/18 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. позовна заява залишена без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. позовна заява повернута позивачеві у зв'язку з невиконанням ухвали від 17.09.2018 р.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу від 02.10.2018 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, відшкодувати моральні збитки за рахунок держави в розмірі 1000 мінімальних заробітних плат. Вказує, що сплата судового збору в розмірі 3524 грн. за 5 позовних вимог більше ніж у 3,4 рази перевищує 5% його річного доходу. Крім того, звернення з цим позовом здійснено на підставі безпосередньо статті 8 Конституції України, яка має норми прямої дії та гарантує право на звернення до суду задля захисту порушених прав без будь-яких обмежень чи умов.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з невиконання ухвали про залишення позову без руху.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

На виконання цієї ухвали позивачем подано заяву, в якій заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 02.10.2018 р. позовна заява повернута позивачеві у зв'язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху. При цьому судом вказано про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з урахуванням того, розмір судового збору, який позивач повинен сплатити, не перевищує 5% його річного доходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не звільнений від сплати судового збору в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову, запропонувавши надати на підтвердження сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. відповідну квитанцію.

За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

В цьому випадку розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач відповідно до ухвали суду від 17.09.2018 р., (704,80 грн.) не перевищує 5% річного доходу позивача.

Позивач не відноситься до осіб, визначених пунктом 2, а предмет позову не відповідає предмету, визначеному у пункті 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у строк, встановлений судом, судом першої інстанції позовна заява обґрунтована повернута позивачеві.

Доводи апелянта, що сплата судового збору в розмірі 3524 грн. за 5 позовних вимог більше ніж у 3,4 рази перевищує 5% його річного доходу, є безпідставними, оскільки позивач відповідно до ухвали від 17.09.2018 р. повинен сплатити судовий збір в розмірі 704,89 грн., що не перевищує 5% його річного доходу, а не 3524 грн., як зазначає позивач.

Стосовно доводів, що звернення з цим позовом здійснено на підставі безпосередньо статті 8 Конституції України, яка має норми прямої дії та гарантує право на звернення до суду задля захисту порушених прав без будь-яких обмежень чи умов, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Разом з тим, звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України не позбавляє осіб, які звертаються до суду, обов'язку зі сплати судового збору.

Так, статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

В силу статті 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Об'єктами справляння судового збору відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» є: позовні заяви та інші заяви, передбачені процесуальним законодавством; апеляційні і касаційні скарги на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; видача судами документів; ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в силу Закону.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. в справі № 0440/6951/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. в справі № 0440/6951/1 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 12.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко