Справа № 2-а-1094/10/1512
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-а-1094/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження органу місцевого самоврядування, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому посилається на те, що їй належить 4/5 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна ( Арбузна), 9, що розташоване на земельній ділянці площею - 0,0759 га, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4, між якими був укладений договір про порядок користування земельною ділянкою. Відповідачка ОСОБА_3 є власницею суміжної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 11.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_3 незаконно встановила господарські споруди шляхом розширення у бік земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1, з самовільним знесенням забору та захопленням належної ОСОБА_1 частини земельної ділянки. Згоди на будівництво господарських споруд ОСОБА_3 усно чи письмово ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_5JI. не надавали.

07 жовтня 2004 року ОСОБА_2 районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження № 1403, яким прийнято в експлуатацію прибудову під літ. «аЗ» - житлова кімната, площею - 17,4 м.кв., гараж під літ. «Е», які зведені в частині домоволодіння по вулиці Кавунній (Арбузній), 11 в місті Одесі, яке належить ОСОБА_3, крім того, за ОСОБА_3 визнано право власності на вказані будівлі.

Оскільки ОСОБА_2 районна адміністрація Одеської міської ради приймаючи вищевказане розпорядження не отримала згоди власника та користувача суміжної земельної ділянки, а саме ОСОБА_1 на будівництво споруд ОСОБА_3, зазначених у розпорядженні, ОСОБА_1 просить суд поновити їй строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки у травні 2010 року їй стало відомо про розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року; визнати протиправним та скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради від 07 жовтня 2004 року.

У судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради позов не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року прийнято у межах повноважень ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник третьої особи ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що господарські споруди на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3, існували раніше та були введені в експлуатацію в порядку, встановленому законодавством. ОСОБА_3 здійснила тільки реконструкцію господарських споруд, у тому числі гаражу, який раніше знаходився поруч з гаражем, розташованим на земельній ділянці ОСОБА_1, без відстані між ними, що не є порушенням державних будівельних норм. Крім того, представник третьої особи стверджував, що ОСОБА_3 було отримано письмову згоду від користувачів суміжної земельної ділянки на реконструкцію господарських споруд.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5JL є співвласниками земельної ділянки, площею - 0,0759 га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 9, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія І-ОД № 074055, який виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20 грудня 1997 року № 768 ( а. с. 102).

Відповідачка ОСОБА_3 є власницею 7/10 частин жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 11, що підтверджується договором дарування частини жилого будинку від 13 березня 1997 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Тюменцевою JI.I., зареєстрований в реєстрі № 2-570 (а. с. 27).

30 вересня 2004 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради з заявою, в якій просила прийняти в експлуатацію реконструйований житловий будинок та гараж, які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 11 ( а. с. 22).

07 жовтня 2004 року ОСОБА_2 районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження № 1403 «Про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Арбузна, 11, гр. ОСОБА_3О.», яким: затверджено акт прийняття в експлуатацію; прибудову літ. «аЗ» - житлова кімната, площею 17,4 м.кв., гараж під літ. «Е», зведені в частині домоволодіння по вул. Арбузна, 11, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13 березня 1997року - прийнято в експлуатацію; визнано право власності за ОСОБА_3 на вказані будівлі ( а. с. 20).

ОСОБА_3 було здійснено самочинне будівництво без погодження проекту одноповерхової прибудови до житлового будинку площею 17,4 кв.м (літ. «а-3»), душу площею 1,7 кв.м (літ. «К»), розширений гараж на 23,0 кв.м (літ. «Е»), що підтверджується висновком № 342/04-К Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 вересня 2004 року № 2101/0 ( а .с . 23).

Як вбачається з акту прийняття в експлуатацію зведених (реконструйованих будівель), затвердженого розпорядженням ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року, що будівельно-монтажні роботи виконано у відповідності з державними будівельними нормами; порушень вимог органів Державного будівельного контролю, Державного санітарно- епідеміологічного, пожежного нагляду та органів Держнаглядохоронпраці при

будівництві не встановлено ( а. с. 21).

У зв'язку з вказаним, суд вважає, що зазначений акт не відповідає дійсності в частині відсутності порушень державних будівельних норм при реконструкції гаражу під літ. «Е».

У технічному паспорті, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» на житловий будинок, що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 11, на плані земельної ділянки вказується відстань від кута суміжної земельної ділянки - 10,40 м..

Судом встановлено, що фактично вказана відстань становить площу - 10,72 м. а також судом встановлено, що фактично споруди під літ. «Е» та під. літ. «З» побудовані з заступом на земельну ділянку при домоволодінні № 9 по вулиці Кавунна (Арбузна) в місті Одесі, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Згідно п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44, для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відповідно до технічної документації, на підставі якої приймалося розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради, споруда - гараж під літ. «Е» знаходиться на межі земельної ділянки без будь-якого відступ7, що на думку суду є порушенням п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44.

Даний факт також підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 06/08-10 від 29.09.2010, який складений експертом Художньо- інжинірингового центру «Експрес-Проект» ОСОБА_6, згідно висновку: споруди під літ. «Е» та «З» (згідно позначенню у технічному паспорті від 25.02.2004) розташовані з відступом у розмірі 0,32 м за межі земельної ділянки при домоволодінні № 11 по вулиці Арбузній в місті Одесі та заступом на земельну ділянку при домоволодінні № 9 по вулиці Арбузній , що належить на праві власності ОСОБА_1; споруди під літ. «Е» та «З» (згідно позначенню у технічному паспорті від 25.02.2004) розташовані на межі земельної ділянки при домоволодінні № 11 по вулиці Арбузній в місті Одесі (без відступу від межі сусідньої ділянки), що суперечить вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44, п. 3. 25* згідно якого: «для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.» ( а. с. 52-56).

Судом встановлено, що розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 7 жовтня 2004 року прийнято на підставі погодження наданого Самостійною державною пожежною частиною № 3 м. Одеси від 30 червня 2004 року № 327, в якому вказано, що дане погодження дійсне при умові наявності письмової згоди співвласників та суміжних землекористувачів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи письмові згоди суміжних землекористувачів відсутні.

У травні 2010 року ОСОБА_1 дізналась про те, що 7 жовтня 2004 року ОСОБА_2 районна адміністрація Одеської міської ради №1403 винесла вищевказане

розпорядження, у зв'язку з чим суд вважає, що строк ОСОБА_1 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно рішення Конституційного Суду України (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, належить делеговане повноваження - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 375 ЦК України, право власника на забудову земельної ділянки здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Споруди, що зазначені в розпорядженні, були побудовані з порушенням порядку, встановленого законодавством України, без отримання належним чином попередніх погоджень, дозволів, та без складання проекту на будівництво, та є самочинним будівництвом.

Таким чином, суд вважає, що при будівництві гаражу під літ. «Е» ОСОБА_3 порушила норми і правила, які встановлені діючим законодавством України.

Суд критично оцінює ствердження представника третьої особи ОСОБА_3, який у судовому засіданні пояснив, що не має порушень державних будівельних норм, оскільки реконструйований гараж раніше знаходився поруч з гаражем, розташованим на земельній ділянці ОСОБА_1, без відстані між ними, та те, що було отримано письмову згоду від користувачів суміжної земельної ділянки на реконструкцію господарських споруд, оскільки це спростовується поясненнями ОСОБА_1 щодо наявності відстані між гаражами до проведення реконструкції ОСОБА_3 та відсутності письмової згоди суміжних землекористувачів у матеріалах, наданих ОСОБА_2 районною адміністрацією Одеської міської ради, на підставі яких було прийняте розпорядження.

На підставі ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. З КАС України).

Частиною 2 ст. 71 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради не довів суду правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 районна адміністрація Одеської міської ради, приймаючи 07 жовтня 2004 року розпорядження, не отримала згоди ОСОБА_1 яка є власником та користувачем суміжної земельної ділянки з земельною ділянкою ОСОБА_3 на будівництво ОСОБА_3 споруд, зазначених у розпорядженні, споруда - гараж знаходиться на межі земельної ділянки без будь- якого відступу всупереч вимогам ДБН 360-92**, гараж частково збудовано на сусідній земельній ділянці та відстань, що вказується на плані земельної ділянки у технічному паспорті на житловий будинок за адресою: місто Одеса, вулиця Кавунна (Арбузна), 11, від кута сусідньої земельної ділянки - 10,40 м., фактично перевищує та становить - 10,72 м..

З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований і підлягає задоволенню шляхом поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду з адміністративним позовом, визнання протиправним розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року «Про прийняття я експлуатацію будівель по вулиці Арбузна, 11 гр. ОСОБА_3О.»; скасування розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Арбузна, 11 гр. ОСОБА_3О.».

Керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 102, 159-163,167 КАС України, на підставі ст. 375 ЦК України, ст. ст. 81, 106 Земельного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити пропущений строк ОСОБА_1 для звернення з адміністративним позовом.

Визнати протиправним розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Арбузна, 11 гр. ОСОБА_3О.».

Скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської міської ради № 1403 від 07 жовтня 2004 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Арбузна, 11 гр. ОСОБА_3О.».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_7