Справа № 817/2325/15
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №817/2325/15

провадження №К/9901/11521/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича на постанову Рівненського окружного адміністративного суду у складі судді Сала А.Б. від 26 листопада 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шевчук С.М., Майора Г.І., Одемчука Є.В. від 09 лютого 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення індексний номер 22596167 від 04 липня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 10283839 від 04 липня 2015 року), про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», на об'єкт нерухомого майна: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 60,7 м2, яка є предметом іпотечного договору № 1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., індексний номер 22596167 від 04 липня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 10283839 від 04 липня 2015 року), про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», на об'єкт нерухомого майна: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 60,7 м2, яка є предметом іпотечного договору № 1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року.

3. Рішення судів мотивовані тим, що прийняття відповідачем оспорюваного рішення суперечить умовам договору про задоволення вимог іпотеко держателя - відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за правовими наслідками. Обов'язок надіслання іпотекодержателем іпотекодавцеві письмової вимоги про усунення порушень може бути виконаним лише у разі, якщо така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчисляється з моменту отримання цієї вимоги. Відповідачем неналежно перевірено подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» документи для проведення реєстраційної дії, яку здійснено до спливу 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. Відповідачем не враховані права зареєстрованої у квартирі неповнолітньої дитини. У зв'язку з цим у відповідача були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із судовим рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1701/0608/88-067, за умовами якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, в розмірі 65000,00 доларів США, на строк з 06 червня 2008 року по 05 червня 2018 року.

В якості забезпечення належного виконання ОСОБА_2 його грошових зобов'язань по кредитному договору, між сторонами договору додатково укладено іпотечний договір № 1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року. Предметом іпотечного договору є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 60,7 м2.

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (новий іпотекодержатель) укладено договір, предметом якого є відступлення права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними реєстрі, в тому числі за договором №1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року укладеним з ОСОБА_2

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2014 року у справі № 569/17512/13-ц, яке набрало законної сили 26 січня 2015 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1701/0608/88-067 від 22 травня 2007 року яка складає 112793,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 901559,32 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну вищезазначену квартиру та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному) на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2002 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу, що відповідатиме ринковій, додатково визначеній незалежним експертом - оцінювачем.

30 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» направлено ОСОБА_2 повідомлення № 4324-юр про намір звернути стягнення на предмет іпотеки за договором №1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року, також заявлено вимогу про усунення порушень умов даного договору шляхом погашення упродовж 30 днів суми заборгованості.

04 липня 2015 року на підставі заяви уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» Кандаєвої Д.Р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 10283839 від 04 липня 2015 року) про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», на об'єкт нерухомого майна: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 60,7 м2, яка є предметом іпотечного договору № 1701/0608/88-067-Z-1 від 06 червня 2008 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. обґрунтована тим, що він діяв у відповідності до норм чинного законодавства, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

7. У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2, посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

9. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - КАС України у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

10. На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

11. Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

12. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

13. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

14. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

15. Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

16. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

17. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

18. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

19. За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень; далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

20. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини виникли у зв'язку з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного договору та іпотечного договору), стосуються оскарження правомірності набуття права власності Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на об'єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Кавказька (вулиця Тольятті), 15, місто Рівне, впливають на майнові права позивача як іпотекодавця, який правомірність такого набуття ставить під сумнів. Тому, Верховний Суд, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

21. Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 28 серпня 2018 року у справі №820/8219/15 (провадження №11-582апп18) та від 11 вересня 2018 року у справі №817/2398/15 (провадження №11-354апп18), і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такого висновку.

22. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

23. За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

24. Відповідно до пункту 5 частини першої стаття 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

25. Згідно зі статтею 354 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

26. Відповідно до статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1).

27. Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

Керуючись статтями 339, 341, 345, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича - задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців