Справа № 500/2072/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2072/18

12 грудня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата України ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Народного депутата України ОСОБА_2, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_2 у формі не розгляду по суті звернення стосовно протиправної, при незатвердженому Верховною Радою України Положенні про Апарат Верховної Ради України, без державної реєстрації юридичної особи - Апарат Верховної Ради України, діяльності Апарату Верховної Ради України та ненадання відповіді по зверненню, зобов'язання народного депутата України ОСОБА_2 надати відповідь по суті звернення з приводу необхідності затвердження Положення про Апарат Верховної Ради України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Народного депутата України ОСОБА_2 щодо виявлених порушень законності в діяльності Верховної Ради України та запропонував йому вжити заходів для усунення порушень законності. При цьому пояснив, що надіслав проект Постанови Верховної Ради України "Про затвердження Положення про Апарат Верховної Ради України". Однак, на думку позивача, відповідач, виявляючи бездіяльність, не вирішив по суті порушених позивачем у його зверненні питань, відповіді по суті звернення не надав. Позивач вважає, що має місце порушення його прав як заявника, передбачених Законом України "Про звернення громадян".

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 15.11.2018 року о 10:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року судове засідання у справі відкладено до 12.12.2018 року о 11:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині стягнення моральної шкоди.

12.12.2018 року позивач у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

У відповідності до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Народного депутата України ОСОБА_2 із пропозицією №ВСВ-1961-09/419-к/2018 від 12.02.2018 року, в якій вимагав прийняти та зареєструвати розроблений позивачем проект Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про Апарат Верховної Ради України», невідкладно передати даний проект постанови на розгляд Верховної Ради України, провести перерахунок грошових коштів на картковий рахунок позивача в розмірі 5000,00 грн. за проведену роботу.

Однак відповідачем відповіді на вказане звернення надано не було.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, що виразились у ненаданні відповіді на зазначене звернення від 12.02.2018 року №ВСВ-1961-09/419-к/2018, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Право громадян подавати індивідуальні чи колективні звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів є конституційним правом, визначеним статтею 40 Конституції України. В той же час, даною статтею також кореспондований обовязок органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У спірному випадку правовідносини регулюються у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (надалі Закон №393/96).

Статтею 1 Закону №393/96 передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону №393/96, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Також, пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Стаття 5 Закону №393/96 містить вимоги до звернень, які адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Таким чином, суд вважає, що законодавець передбачив вичерпний перелік вимог до звернення громадян, що не підлягає широкому трактуванню.

Згідно зі статтею 14 Закону №393/96, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частинами 1 та 3 статті 7 Закону №393/96 визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Разом з тим, у відповідності до частиною 3 статті 1 Закону України Про статус народного депутата від 17.11.1992 №2790-XII (далі Закон №2790), при виконанні своїх повноважень народний депутат керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону №2790, народний депутат відповідно до закону розглядає звернення виборців, а також від підприємств, установ, організацій, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, вживає заходів для реалізації їх пропозицій і законних вимог, інформує виборців про свою депутатську діяльність під час особистих зустрічей з ними та через засоби масової інформації.

Згідно пункту 13 статті 24 Закону №2790-XII народний депутат зобов'язаний розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Із системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що Народний депутат України зобовязаний надати відповідь на звернення громадян у тому, випадку, якщо вказане звернення за своїм змістом відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Як вбачається з даної адміністративної справи, звернення ОСОБА_1 №ВСВ-1961-09/419-к/2018 від 12.02.2018 року містить усі необхідні реквізити, тобто, за своїм змістом відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, Законом України «Про звернення громадян» передбачено вичерпний перелік обставин, за наявності яких звернення не підлягають розгляду та вирішенню, однак суд вважає, що звернення позивача не належить до вказаної категорії.

Також, статтею 7 Закону №393/96 визначено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, відповідач за результатами розгляду звернення зобов'язаний був надати відповідь по суті звернення або переслати його за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомити позивача.

Однак судом не здобуто, а учасниками справи не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, що підтверджували б дії відповідача щодо поданого позивачем звернення.

При цьому, приймаючи рішення по суті даної адміністративної справи, суд не приймає до уваги лист Апарату Верховної Ради України від 05.03.2018 року №09.0030.19.15/476.3-03.18-В, оскільки з його змісту не вбачається відповіді по суті питань, зазначених позивачем у зверненні, а також вчинення відповідачем будь-яких дій щодо розгляду вказаного звернення.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, з урахування положень ст.2 КАС України, суд вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 ОСОБА_1 №ВСВ-1961-09/419-к/2018 від 12.02.2018 року та надати відповідь.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Народного депутата України ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною бездіяльність Народного депутата України ОСОБА_2 щодо не розгляду по суті звернення та ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від №ВСВ-1961-09/419-к/2018 від 12.02.2018 року

3. Зобов'язати Народного депутата України ОСОБА_2 (вул.Грушевського,5, м.Київ) розглянути звернення ОСОБА_1 (вул.Квітова,17/6, м.Тернопіль, ід.№) від №ВСВ-1961-09/419-к/2018 від 12.02.2018 року та надати відповідь.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2018 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.