Справа № 2340/4314/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Справа № 2340/4314/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) щодо відмови (протокол №98 від 31.08.2018 року) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з дня досягнення 59 років, а саме з 20.09.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте відповідач відмовив в задоволенні заяви вказавши на необхідність надати уточнюючу довідку про наявність підстав для зарахування періодів роботи з 21.02.1983 по 20.03.1984 до пільгового стажу.

Від відповідача надійшов відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, аргументуючи свою позицію тим, що для віднесення періоду роботи з 21.02.1983 по 20.03.1984 до пільгового стажу, є необхідним надати уточнюючу довідку, оскільки за її відсутності не є можливим визначити право позивача на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись положеннями ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд постановив ухвалу від 10.12.2018, із занесенням до протоколу судового засідання, про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

22.08.2018 позивач звернувся із заявою до відповідача в якій вказав, що подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та просив зарахувати до пільгового стажу період роботи з 21.02.1983 по 20.03.1984.

20.09.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом №59016/0302 відмовило позивачу в задоволенні його заяви пославшись на необхідність в наданні уточнюючої довідки за період роботи з 21.02.1983 по 20.03.1984.

Не погоджуючись з останнім позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 8 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно цим Законом визначаються: пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно ч. 1 до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином з огляду на вказані норми вбачається, що за наявності трудової книжки яка містить відповідні записи, необхідність у додаткових документах для підтвердження стажу роботи - відсутня.

Судом з записів у трудовій книжці НОМЕР_2 встановлено, що позивач працював у періоди:

- з 21.02.1983 по 11.05.1983 учнем прохідника з повним робочим днем у шахті в шахтобудівному управління №13 треста «Донецькшахтобуд»;

- з 11.05.1983 по 20.03.1984 підземним прохідником з повним робочим днем у шахті в шахтобудівному управління №13 треста «Донецькшахтобуд».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До 21 серпня 1992 року застосовувався Список №1 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Відповідно до Розділу І п.1 Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

Таким чином, записи у трудовій книжці позивача містять повну інформацію щодо періодів його роботи з 21.02.1983 по 11.05.1983 та з 11.05.1983 по 20.03.1984 на посаді учня підземного проходчика та підземного проходчика, яка належить до посад за Списком № 1, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до пільгового стажу при вирішенні питання щодо пенсійного забезпечення особи.

Крім того, з огляду на підтвердження підземного стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємства - відсутня.

Отже, за вказаних обставин судом встановлено протиправність дій відповідача, що полягають у відмові в призначенні пенсії позивачу на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з підстав не надання уточнюючої довідки спеціально стажу за Списком №1 в період його роботи з 21.02.1983 по 11.05.1983 та з 11.05.1983 по 20.03.1984 у шахті в шахтобудівному управління №13 треста «Донецькшахтобуд».

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового пенсійного стажу за Списком №1 періоди його роботи з 21.02.1983 по 11.05.1983 та з 11.05.1983 по 20.03.1984.

Щодо позовної вимоги позивача про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114, суд зазначає наступне.

Вирішення питань що призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Тобто суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Крім того до матеріалів справи позивачем не додано заяви позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77,139, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРОПУ 21366538) зарахувати до пільгового пенсійного стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди його роботи:

- з 21.02.1983 по 11.05.1983 учнем прохідника з повним робочим днем у шахті в шахтобудівному управління №13 треста «Донецькшахтобуд»;

- з 11.05.1983 по 20.03.1984 підземним прохідником з повним робочим днем у шахті в шахтобудівному управління №13 треста «Донецькшахтобуд».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська область, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його підписання суддею, однак апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Суддя В.В. Гаращенко