Справа № 804/5541/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №804/5541/16

адміністративне провадження №К/9901/35649/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 (суддя - Турова О.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 (головуючий суддя - Олефіренко Н.А., судді: Шальєва В.А., Білак С.В.)

у справі № 804/5541/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Мол» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватного підприємство «Орім», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Мол» (далі - ТОВ ««Інтер-Мол») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська) від 10.03.2016 № та №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 139, 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями з огляду на порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності, у зв'язку з чим у позивача відсутнє право на формування у податковому обліку витрат і податкового кредиту.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Інтер-Мол» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Інтер-мол» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено акт від 30.12.2015 № 3216/04-62-22-02/32831474.

ТОВ «Інтер-мол» 14.01.2016 було подано заперечення на висновки зазначеного акту перевірки, у зв'язку з чим на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті78 Податкового кодексу України ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведено документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань, викладених в заперечені від 14.01.2016 №14 (вх. №1173/10 від 15.01.2016р.).

За результатами проведеної перевірки складено акт від 05.02.2015 № 179/04-62-22-02/32831474, яким зафіксовано порушення позивачем приписів:

пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України чим занижено податок на прибуток всього у сумі 95798,00грн.; підпункту14.1.202 пункту 14.1 статті14, пункту 185.1 статті 185, пунктів198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 106442,00грн., у зв'язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку при придбанні у Приватного підприємство «Орім» маркетингових послуг, з огляду на непідтвердження реального характеру здійснених операцій.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт оформленні з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим неможливо встановити зміст та обсяг господарської операції. До перевірки не надано звітів про проведене маркетингове дослідження, та не надано найменування торгових мереж, у яких проведені дослідження, залишки товарів. Крім того, посилався на інформацію, отриману від ДПІ у Святошинському районі від 18.03.2015 №170/10-13-22-05/39355541, щодо контрагента позивача, де вказано про відсутність у нього в достатній кількості майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань перед контрагентами; зазначено відсутність задекларованих податкових зобов'язань у спірні податкові періоди, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання позивачем маркетингових послуг від спірного постачальника та їх подальше використання в своїй господарській діяльності.

На підставі акту перевірки від 05.02.2015 № 179/04-62-22-02/32831474 ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято наступні податкові повідомлення рішення:

від 10.03.2016 №, згідно з яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 95798,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 47899,00грн.;

від 10.03.2016 №, згідно з яким позивачу було збільшено позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 106442,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 53221,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що господарська операція по придбанню позивачем маркетингових послуг у спірного контрагента є реальною, фактично відбулася, придбані послуги використано у власній господарській діяльності з метою оптимізації прибутку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Як з'ясовано судами, ТОВ «Інтер-мол» є виробником власної харчової продукції під своєю торговою маркою ТМ «Томаківка», яку постачає на продаж в торгівельні мережі, зокрема, ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», з яким також укладений договір постачання.

З метою збільшення обсягів продажу своєї продукції, між ТОВ «Інтер-Мол» (Замовник) та ПП «Орім» (Виконавець) було укладено договір про надання маркетингових послуг від 01.10.2014 №395, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги, а Замовник зобов'язується прийняти їх та оплатити належним чином.

На виконання умов вищенаведеного договору ПП «Орім» надало ТОВ «Інтер-Мол» маркетингові послуги, на підтвердження чого складено звіти про маркетингові дослідження та акти здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг), документи на підтвердження оплати придбаних послуг, податкові накладні.

При цьому, в актах здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) та податкових накладних міститься перелік наданих послуг та їх вартість, а саме зазначено, що ПП «Орім» здійснено: проведення маркетингового дослідження у форматі польового анкетування (відкриті питання), проведення телефонного опитування респондентів, визначення залишків продукції в магазинах, визначення об'єму продаж в торгівельних точках у грошовому виразі, обробка результатів маркетингового дослідження та надання звіту, визначення відносної динаміки продукції у торгівельній мережі тощо.

В наданих звітах про маркетингові дослідження за період жовтень-грудень 2014 року викладені всі дані підтвердження залишків, кількість, місця проведення, визначення відносної динаміки продажу продукції у торговельній мережі, назва продукції, торгівельна мережа.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «Агро-Гарант» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавалися.

Також судами з'ясовано, що відповідно до наданих позивачем звітів, маркетингові послуги проводились в торгівельній мережі ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», в якій здійснювався продаж продукції позивача під ТМ Томаківка.

Звіти про маркетингові дослідження були складені ПП «Орім» по наступним сегментам реалізації товару: динаміку продажу, про залишки продукції, про об'єм продажу продукції ТМ «Томаківка» в торгової мережі ТОВ «АТБ-маркет».

Під час вирішення спору судами першої та апеляційної інстанцій, представником третьої особи надано пояснення про те, що саме ПП «Орім» здійснює обробку отриманої від ТОВ «АТБ-маркет» інформації в розрізі конкретного контрагента. Станом на дату надання маркетингових послуг торгівельна мережа ТОВ «АТБ-маркет» нараховувала близько 700 магазинів, через які здійснювався продаж продуктів харчування та товарів народного споживання. Майже вся продукція, що постачається в рамках укладених ТОВ «АТБ-маркет» договорів, постачається на умовах постачання DDU, тобто на склади (розподільчі центри) ТОВ «АТБ-маркет», звідки вже власне саме ТОВ «АТБ-маркет», маючи внутрішні замовлення від магазинів власної мережі розвозять даний товар. Таким чином, на пряму до певного магазину контрагенти ТОВ «АТБ-маркет» власну продукцію не постачають, а відтак не бачать їх безпосередній обсяг продажу та залишки, не можуть відслідкувати динаміку їх продажу. Отже, отримати інформацію щодо визначення залишків продукції в торгових точках мережі ТОВ «АТБ-маркет», визначення відносної динаміки продажу в торгівельній мережі ТОВ «АТБ-маркет», визначення обсягів продажу продукції в торгових точках цієї мережі в грошовому виразі напряму від ТОВ «АТБ-маркет» постачальники не можуть.

Таким чином, встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції із зазначеними контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо постачальника позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру надання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Щодо посилань заявника касаційної скарги на кримінальне провадження №0000061, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 28, частиною другою статті 205 та частиною другою статті 200 Кримінального кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судом з'ясовано, що відповідно до змісту ухвали Печерського районного суду від 20.11.2015 у справі №757/18098/15-к кримінальне провадження №0000061 відносно посадових осіб ПП «Орім» не порушувалось.

Крім того, під час вирішення даного спору судом першої інстанції з'ясовано, що кримінальне провадження №0000061 зареєстроване 11.12.2012, про що свідчить ухвала Печерського районного суду від 20.11.2015 у справі №757/18098/15-к, в той час як ПП «Орім» засноване у серпні 2014 року, тобто майже через два роки після порушення цього кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду