Справа № 766/13266/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/13266/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е. час і місце ухвалення, не зазначено, м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
АпелянтОСОБА_2 (паспорт)
3-тя особаОСОБА_3 (паспорт)
пред-к апелянта та 3-ої особиОСОБА_4 (адвокат)
Херсонська МРКорнєва Ю.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_2, Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Херсонської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування дозволу на розробку проекту землеустрою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Херсонської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_3 та просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 24 лютого 2006 року « 1096 про надання дозволу гр..ОСОБА_3 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність та в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд (присадибні ділянки) , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Херсонської міської ради від 24 лютого 2006 року № 1096 про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність та в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Херсонська міська рада подали апеляційні скарги, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт ОСОБА_3 зазначає, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення. Зокрема апелянт посилається на те, що позивач оскаржує у суді рішення Херсонської міської ради від 24.02.206 року №1096, яке не порушує його прав про що він сам зазначає у позові, а суд прийняттям оскаржуваного рішення захистив не порушенні права та інтереси позивача за рахунок власності на нерухоме майно третьої особи.

Також апелянт вважає,що позивачем пропущено строк звернення до суду, який почався з дня, коли позивач дізналась про можливе порушення своїх прав-складання Плану фактичного землекористування та Польового абрису земельних ділянок від 08.04.2015 року, а в подальшому з Акту погодження земельної ділянки №1 з суміжними власниками та землекористувачами (від 21.07.2016 року) та Кадастрового плану земельної ділянки №1 (від 04.08.2016 року), а не з лютого 2017 року, як про це зазначає позивач у позові.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт ОСОБА_2 зазначаає, що оскаржуваним рішенням судом вирішено питання про його права та інтереси, оскільки з 2011 року він є співвласником земельної ділянки, на яку рішенням Херсонської міської ради від 24.02.2006 року №1096 надавався дозвіл гр..ОСОБА_3 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність та в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Судом не було встановлено коло осіб, які підлягають залученню до участі у розгляді даної справи та чиї права і інтереси можуть зачіпатись рішенням суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт Херсонська міська рада зазначає, що жодних правових наслідків для позивача оскаржуване ним рішення міської ради не створювало та дії або рішення суб'єкта владних повноважень по погодженню такого проекту землеустрою позивачем не оскаржуються взагалі.

Позивачка надала до суду відзив на апеляційну скаргу , в якому вважає , що рішення Херсонської міської ради №1069 від 24.02.2006 року є незаконним, оскільки у порушення земельного законодавства в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3, серед списку суміжних користувачів його прізвище не вказано, згода її не надавалась, чим порушено порядок надання у власність земельної ділянки. Їй як власнику домовладіння порушено гарантовані прав щодо вільного володіння, розпорядження та користування правом власності, оскільки межі суміжної земельної ділянки проходить по стіні і фундаменту її будинку. Погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є обов'язковим при виділенні земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Херсонської міської ради від 24 лютого 2006 року № 1096 надано дозвіл гр.. ОСОБА_3 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність та в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибні ділянки) , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

07липня 2016р. Херсонською міською радою ухвалено рішення №285 «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки)», згідно якого громадянам: ОСОБА_7, ОСОБА_8, позивачу ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 дається дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, спільну сумісну власність та оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по АДРЕСА_2 площею ділянки - 596,0 кв.м. раніше наданої в користування, площею ділянки - 44,0кв.м., що додатково відводиться у власність, площею ділянки - 44кв.м. що пропонується для надання в оренду із земель комунальної власності.

В грудні 2016р. сертифікований інженер землевпорядник ОСОБА_13 виготовив проект землеустрою щодо відведення у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по вул. Потьомкінській (К.Маркса) 77 у м. Херсоні.

Аналізуючи проект землеустрою суд вбачає, що межа суміжного землевласника ОСОБА_3, між земельними ділянками, позначеного літерами Г та Д, по АДРЕСА_1, ( кадастровий НОМЕР_1) позначеною літерами К та Ж проходить по стіні і фундаменту домоволодіння по АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем спірне рішення прийняте в супереч чинному законодавству.

П'ятий апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 ст.2 КАС України( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.3 КАС України (в ред., діючої на момент звернення із позовом),права адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.4 КАС України (в ред., діючої на момент звернення із позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України( в ред., діючої на момент звернення із позовом) до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України ( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист по рушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з ін ших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.19 ЦПК України, від 18.03.2004, № 1618-IV "Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017) ,суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як встановлено колегією суддів , позивач фактично оспорює дозвіл(дії),який є правовим актом індивідуальної дії .Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Зокрема, відсутність у будь-кого (крім власника нерухомого майна),у тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням (дією) не породжує для останнього права на звернення із цим позовом у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що вказані правовідносини стосуються права користування земельною ділянкою ,яке виникло внаслідок прийняття ненормативного акта, який вичерпував свою дію після його реалізації , судом 1-ої інстанції порушено норми процесуального права,що призвело до невірного вирішення справи «судом , не встановленим законом» та вважає про необхідність скасувати рішення суду 1-ої інстанції та закрити провадження у справі, так як вказану справу віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства та необхідно роз'яснити особі, яка подала позовну заяву правові наслідки закриття провадження по справі.

Згідно із висновком щодо застосування норм права, викладеного у постановах Верховного Суду України від 24.02.2015 року по справі № 21-34а15, від 17.02.2015 року по справі № 21-551а14 , від 11 листопада 2014 року по справі № 21-493а14, від 09.12.2014 року по справі № 21-308а14, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція висловлюється у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року по справі №753/15528/16.

Згідно п.1.ч.1 ст.238 КАС України ( в ред.,діючої на момент розгляду апеляційної скарги) , суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України постанова суду 1-ої інстанції скасовується у апеляційному порядку , а провадження по справі закривається в порядку ст.238 КАС України ,згідно з п.1 ч.1 якої ,суд закриває провадження у справі, у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін( див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Згідно п.3 ч.1 ст.315 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.319 КАС України , судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст.19 КАС України , адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують, а ґрунтуються на невірному розумінні апелянтом норм процесуального права та обставин справи .

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2, Херсонської міської ради -задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2018 року по справі № 766/13266/17 - скасувати.

Провадження по справі ОСОБА_6 до Херсонської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування дозволу на розробку проекту землеустрою-закрити.

Роз'яснити особі, яка подала позовну заяву, що вказану справу віднесено до юрисдикції Херсонського міського суду Херсонської області в порядку цивільного судочинства, а повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 05 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.