Справа № 640/18837/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2018 року № 640/18837/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області
доГоловного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та скасування постанови №57405263,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління територіального управління у місті Києві (далі також - відповідач), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 29.10.2018 року у виконавчому провадженні №57405263.

Адміністративний позов обґрунтовано безпідставністю винесеної постанови відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 29.10.2018 року у виконавчому провадженні №5740526 (далі також - оскаржувана постанова) з підстави невиконання рішення суду Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 року, оскільки позивачем означене судове рішення виконано, про що повідомлено безпосередньо державного виконавця листом від 26.10.2018 року №9851/07-01.

Відповідно до частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі та витребувано у Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завірені копії виконавчого провадження №57405263. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, проте через канцелярію суду 10.12.2018 року на виконання пункту 3 узвали суду від 27.11.2018 року надано копії виконавчого провадження №57405263.

Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа №826/2896/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 року у відповідності до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року без обмежень розміру, за документами, що є у пенсійній справі та із врахуванням довідки Міністерства внутрішніх справ України від 29.05.2017 року №П-2459.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.

У зв'язку із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 року та з метою його виконання судом видано виконавчий лист №826/2896/18 від 03.09.2018 року, в якому боржником визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Грайровною (далі також - державний виконавець) від 11.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57405263 (далі також - ВП №57405263) на підставі виконавчого листа №826/2896/18 від 03.09.2018 року, пунктом 2 резолютивної частини якої боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено державним виконавцем на адресу позивача у справі 12.10.2018 року, яку отримано останнім 16.10.2018 року (відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах ВП).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на адресу державного виконавця направлено лист від 26.10.2018 року №9851/07-01 із додатками на 4 аркушах в якому просить державного виконавця закінчити виконавче провадження №57405263 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та звільнити Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області від сплати виконавчого збору.

Позивачем повідомлено, 08.08.2018 року, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в порядку, визначеному судовим рішенням, на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 29.05.2017 року №П-2459, починаючи з 01.01.2016 року, розмір якої після перерахунку становить 12316, 65 грн., що підтверджується витягом з пенсійної справи №-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_2 від 08.08.2018 року, долученим в якості додатку до листа від 26.10.2018 року №9851/07-01.

Також, позивачем зазначено, що доплата до пенсії після здійсненого перерахунку, проведеного на виконання рішення суду відсутня, оскільки розмір грошового забезпечення після здійсненого перерахунку відповідає розміру грошового забезпечення, вказаному у довідці ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області від 29.05.2017 року №П-2459.

Відтак, позивач вважає рішення суду виконаним.

Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вказаний лист отримано відповідачем 29.10.2018 року вх.№16354.

Водночас, 29.10.2018 року державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вважаючи, що відповідачем безпідставно постановлено про стягнення штрафу з позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області просить визнати оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону №1404 Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404 встановлено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до абзацу 1 частини шостої статті 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 28 Закону №1404 Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, судом з матеріалів справи та копії матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем прийнято виконавчий лист №826/2896/18 від 03.09.2018 року до виконання на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2018 року вх.№15340 та 11.10.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку, в порядку, передбаченому частиною першою статті 28 Закону №1404, на наступний день, 12.10.2018 року, направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження боржником (позивач у справі) отримано 16.10.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах виконавчого провадження та не заперечується позивачем.

У постанові про відкриття виконавчого провадження, з огляду на немайновий характер рішення, яке підлягає виконанню, відповідно до абзацу 1 частини шостої статті 26 Закону №1404, державним виконавцем встановлено строк боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Отже, враховуючи, що боржником отримано поштовим зв'язком постанову про відкриття виконавчого провадження 16.10.2018 року, слід дійти висновку, що строк для самостійного виконання рішення суду боржником, встановленим державним виконавцем, розпочинається 16.10.2018 року, а останнім днем спливу цього строку є 29.10.2018 року (враховуючи, що відповідно до Закону №1404 до десятиденного строку слід включати тільки робочі дні).

Судом також встановлено, що в останній день встановленого строку, 29.10.2018 року, державним виконавцем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.10.2018 року №9851/07-01 (29.10.2018 року вх.№16354) із додатками на 4 аркушах в якому повідомлено про виконання боржником рішення суду та просить державного виконавця закінчити виконавче провадження №57405263 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та звільнити Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області від сплати виконавчого збору.

Отже, слід дійти висновку, що позивачем повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду у межах строку 10 робочих днів, встановленому державним виконавцем у постанові від 11.10.2018 року по виконавче провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз норм Закону №1404 свідчить про те, що в порушення частини першої та другої статті 63 Закону №1404 державним виконавцем 29.10.2018 року - в останній день спливу строку, встановленого державним виконавцем для виконання рішення суду, винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду без поважних причин, мотивуючи тим, що: «Станом на 29.10.2018 року рішення суду не виконано та будь-якої інформації щодо стану виконання даного рішення суду боржником не надано», що суперечить матеріалам виконавчого провадження, наданих самим державним виконавцем та встановленим судом обставинам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про передчасність прийнятої державним виконавцем постанови від 29.10.2018 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києва, оскільки державним виконавцем проігноровано лист - повідомлення позивача про виконання рішення суду, який державним виконавцем отримано у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання боржником рішення суду, з огляду на що, така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідачем у справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення дій при винесенні оспорюваної постанови.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням від 21.11.2018 року №1588, що міститься у матеріалах справи, позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. . Відтак, з огляду на задоволення позову, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 205, 229, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 29.10.2018 року у виконавчому провадженні №57405263.

3. Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул.. Виборзька, 32, ) суму судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. (тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 294, 296, 297 КАС України.

Згідно ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, )

Відповідач Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул.. Виборзька, 32, ).

Суддя Л.О. Маруліна