Справа № 540/2252/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2252/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

представника позивача - Неділька В.Г.

представника відповідача - Гордієнка К.В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополіз про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

02 листопада 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (далі - позивач, ТОВ «Шкіряний завод «Платан ЛТД») до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про прийняття податкового повідомлення-рішення № від 01.06.2018р. щодо застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати грошового зобов'язання до бюджету з податку на додану вартість товариством з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" ( ) по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2017р., по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2017 р., та внесення інформації до інтегрованої картки платника податків;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі скасувати податкове повідомлення - рішення № від 01.06.2018р. та вилучити інформацію про результати проведеної камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету товариством з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" ( ) по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2017р., по податковій декларації з податку на додану вартість № від19.12.2017р. з інформаційної бази (інтегрованої картки платника податків).

Ухвалою від 07.11.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 27.11.2018 року.

В судове засідання на вказану дату сторони з'явились.

Представником позивача заявлено відвід судді Ковбій О.В. мотивований тим, що раніше, в іншій справі - 2140/1520/18, ним також заявлявся відвід судді з підстав надання переваг при вирішенні справи суб'єкту владних повноважень.

Ухвалою суду від 27.11.18 провадження у справі було зупинено до розгляду заяви про відвід судді Ковбій О.В.

Цією ж ухвалою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" про відвід судді Ковбій О.В. передано до відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) для здійснення автоматизованого розподілу, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Заява про відвід судді передана на розгляд судді Херсонського окружного адміністративного суду Хом'яковій В.В.

Ухвалою суду, у складі судді Хом'якової В.В., від 29.11.2018 року відмовлено в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" про відвід судді Ковбій О.В.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року поновлено провадження в адміністративній справі 540/2252/18 та призначено судове засідання на 11 грудня 2018 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 14 травня 2018 року посадові особи відповідача провели камеральну перевірку, за результатами якої складено акт «Про результати перевірки своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ "Шкіряний завод "ПЛАТАН ЛТД" () по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») № від 01.12.2017, податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2017, податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2017» №1492/21-22-12-01/00307974. Висновком акту перевірки є порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань на строк понад 30 календарних днів, що є підставою для застосування штрафу відповідно до приписів ст.126 ПК України. На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 01 червня 2018 року про застосування штрафу в розмірі 20% від суми грошового зобов'язання 88688,00 грн, всього в розмірі 17337,60 грн. Позивач зазначає, що Товариством вчасно сплачувались грошові зобов'язання по податковим деклараціям з податку на додану вартість та по податковому повідомленню-рішенню, але грошові кошти відповідачем спрямовувались на погашення податкового боргу. Товариство вважає, що в його діях відсутнє таке поняття як затримка сплати узгоджених податкових зобов'язань. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

22 листопада 2018 року до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає з таких підстав. 23 березня 2018 року Товариством фактично погашено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковій декларації № від 20 листопада 2017 року на суму 18767,00 грн (граничний строк сплати 30 листопада 2017 року). Позивачем 23 квітня 2018 року погашено податковий борг з податку на додану вартість по податковій декларації № від 20 листопада 2017 року на суму 23725,65 грн. (граничний строк сплати 30 листопада 2017 року), податковій декларації № від 19 грудня 2017 року на суму 28414,00 грн. (граничний строк сплати 30 грудня 2017 року), по податковому повідомленню-рішенню форми «Н» № від 01 грудня 2017 року на суму 68,30 грн. (граничний строк сплати 26 грудня 2017 року). 26 квітня 2018 року позивач погасив суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковій декларації № в сумі 15713,05 грн. (граничний строк сплати 30 грудня 2017 року). Відповідач наголошує на не сплату протягом установлених строків суми узгоджених податкових зобов'язань, що стало підставою для застосування до товариства штрафних санкцій в розмірі 20% від суми грошових зобов'язань. Все це, на думку представника відповідача, є підставами для повної відмови в задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях та в матеріалах камеральної перевірки.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

14.05.2018 року ГУ ДФС України в Херсонській області, АРК та м. Севастополі проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" податків до бюджету по податковому повідомленню-рішенню (форма "Н") № від 01.12.2017 року, податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року № від 20 листопада 2017 року, податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року № від 19 грудня 2017 року, за результатом якої складено акт №1492/21-22-12-01/00307974.

Під час перевірки контролюючий орган врахував, що податкова декларація з податку на додану вартість №924425028 за жовтень 2017 року подана позивачем 20.11.2017 року, сума податку у розмірі 18767 грн. зарахована до бюджету 23.03.2018 року, сума податкового боргу у розмірі 23725,65 грн. зарахована до бюджету 23.04.2018 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за листопад 2017 року подана позивачем 19.12.2017 року, сума податкового боргу в розмірі 28414 грн. зарахована 23 квітня 2018 року, сума податкового боргу в розмірі 15713,05 грн., зарахована 26 квітня 2018 року; суму узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Н») № від 01.12.2017 року у розмірі 68,30 грн., строк сплати якого настав 26.12.2017 року, фактично перераховано до бюджету 23.04.2018 року.

За висновком акту перевірки №1492/21-22-12-01/00307974 позивач допустив затримку у сплаті грошових зобов'язань на термін більше тридцяти днів, чим порушив вимоги п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 01.06.2018 року №, яким до платника застосовано штраф у розмірі 17337,60 грн.

Товариство посилається на протиправність дій відповідача, оскільки платіжним дорученням №1167 від 27 жовтня 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за вересень, жовтень 2017 року в сумі 40330,00 грн.

Платіжним дорученням №1167 від 27 жовтня 2017 року (одного номера та однієї дати з вищезазначеним, а також з одними і тими ж реквізитами та часом проведення банком) сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за серпень 2017 року в розмірі 40330,00 грн.

Суд критично ставиться до даного платіжного доручення, оскільки з нього не можливо встановити, який врешті період ПДВ підпадав під зарахування - серпень чи вересень з жовтнем.

Платіжним дорученням №1175 від 14 листопада 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за жовтень 2017 року в розмірі 10000,00 грн.

Платіжним дорученням №213 від 29 листопада 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за листопад 2017 року в розмірі 38000,00 грн.

Платіжним дорученням №220 від 14 грудня 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за листопад 2017 року в розмірі 189000,00 грн.

Платіжним дорученням №232 від 28 грудня 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за листопад 2017 року в розмірі 9746,00 грн.

Платіжним дорученням №1200 від 14 грудня 2017 року сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за листопад 2017 року в розмірі 30300 грн.

З досліджених платіжних доручень вбачається, що за листопад 2017 року сплачено 96946 грн. податкових зобов'язань з ПДВ, а за жовтень 2017 року сплачено 10000,00 грн.

При вирішенні справи по суті, суд враховує наступне.

Сплата Товариством податкових зобов'язань та їх подальше зарахування в рахунок сплати податкового боргу податковим органом врегульовано такими нормами законодавства.

За змістом підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки, серед іншого, може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями пунктів 50.1 статті 50, пункту 57.3 статті 57, пункту 100.6 статті 100, пункту 203.2 статті 203 ПК України визначено строки сплати узгоджених зобов'язань, в тому числі, у випадку розстрочення їх сплати.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України (у редакції, що діяла на момент проведення перевірок) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, серед іншого, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Цитованим вище положенням корелюють вимоги пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, відповідно до положень яких у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що згідно даних інтегрованої картки платника за Товариством рахується податковий борг у сумі 270 492,24 грн., а станом на кінець 2017 року податковий борг становив 233208,99 грн. Подальше виконання Товариством податкових зобов'язань відображалося в інтегрованій картці платника податків з урахуванням наявності такого боргу, а зарахування коштів, сплачуваних платником податків у подальшому здійснювалося на підставі пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведеної норми закону вбачається, що контролюючий орган наділений повноваженнями самостійно зараховувати в рахунок погашення податкового боргу кошти платника з черговістю його виникнення, що в свою чергу не виключає відповідальність платника у вигляді застосування до нього санкцій в разі, якщо кошти до бюджету не перераховувались ним самостійно.

Відповідно до приписів статті 126 ПК України вона містить два пункти такого змісту:

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах… (п.126.1 ст.126 ПК України).

У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов'язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов'язання (п.126.2 ст.126 ПК України).

Представник позивача, зосередившись на обґрунтуванні помилковості дій податкового органу, а також наводячи судові рішення стосовно правового інституту «не сплати узгоджених сум податкових зобов'язань» залишив поза увагою ту обставину, що до Товариства, в частині податкових зобов'язань за податковими деклараціями, застосували штраф відповідно до приписів п.126.2 ст.126 ПК України.

Правовий інститут «порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов'язання» не залежить від самого факту сплати, така сплата повинна бути вчасною та повинна зменшувати податкове зобов'язання. Звичайно, за наявності податкового боргу, будь-які сплачені суми податковим органом за приписами ст.87 ПК України будуть зараховуватись в рахунок погашення податкового боргу.

В даному випадку зазначення в платіжному дорученні призначення платежу «поповнення рахунку з ПДВ за листопад 2017 року» не має жодного значення, оскільки не зупиняє дії статті 87 ПК України, а також не позбавляє платника податків обов'язку першочергової сплати податкового боргу перед сплатою податкового зобов'язання.

Стосовно не своєчасної сплати податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням форми «Н» № від 01.12.2017 року у розмірі 68,30 грн, то доказів своєчасності сплати грошових зобов'язань за даним податковим повідомленням-рішенням сторони суду не надали.

Отже, оскільки Товариство суму зобов'язань у визначені строки самостійно не сплачувало, і ці обставини не спростовано, суд вважає, що всі надходження податку до бюджету після виникнення податкового боргу контролюючий орган вірно зараховував в рахунок попередніх зобов'язань платника.

Зазначена правова позиція, в частині зарахування коштів, відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.04.2018 у справі №805/4337/16-а.

За відсутності правових підстав для не сплати податкових зобов'язань платник податків повинен дотриматись приписів ст.ст.15,16,36 ПК України.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

В судовому засіданні 11 грудня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 229, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 грудня 2018 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 8