Справа № 1340/5051/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3764/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року, ухвалене суддею Брильовським Р.М. у м. Львові, у справі №1340/5051/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якому просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Костишина Н.Р. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 28.08.2018 №47867088 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2018 №57384441, визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 28.08.2018 №47867088 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2018 №57384441.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки грошових коштів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» ні добровільно, ні в примусовому порядку позивач не сплачував, то у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови від 28.08.2018 №47867088 про стягнення з виконавчого збору в сумі 66750,35 грн і, відповідно, постанови від 10.10.2018 ВП №57384441 про відкриття виконавчого провадження. В порушення норм ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не надіслав позивачу постанову від 28.08.2018 №47867088 про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 66750,35 грн і про існування якої він дізнався з тексту постанови від 10.10.2018 ВП №57384441 про відкриття виконавчого провадження, яку отримав 20.10.2018.

Крім того зазначає, що Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області зобов'язаний був прийняти постанову про стягнення виконавчого збору 29 червня 2015 року після спливу 10 днів з дня отримання виконавчого листа №442/7861/14-ц. Водночас розмір виконавчого збору повинен був бути визначений з урахуванням вимог ст.58 Конституції України у відповідності до норм ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинною до 28.08.2018.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відкрите 16 червня 2015 року виконавче провадження у цивільній справі №442/7861/14-ц постановою державного виконавця від 28 серпня 2018 року було завершено (виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав п.3 ч.1 ст. 37 Закону №1404), оскаржувані постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28 серпня 2018 року та про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 10 жовтня 2018 року правомірно прийняті державним виконавцем після завершення виконавчого провадження відповідно до Закону №1404-VIII, застосувавши норми, які діяли на час прийняття оскаржуваних постанов.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у Дрогобицькому МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області перебувало на виконанні виконавче провадження АСВП № 47867088 з виконання виконавчого листа №442/7861/14-ц, виданого 27.03.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором № 630/02-13 від 12.03.2017 в розмірі 604451,02 грн та пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків у розмірі 59398,44 грн, а також судовий збір в сумі 3654,00 грн.

13.06.2015 стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» вперше пред'явлено виконавчий документ до примусового виконання, а 16.06.2015 державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47867088, якою надано боржнику строк для добровільного виконання до 22.06.2015 та попереджено про примусове виконання зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій при невиконанні рішення в наданий строк.

У зв'язку з тим, що у відділі ДВС на виконанні перебувало кілька виконавчих документів щодо одного і того ж боржника - ОСОБА_1, в тому числі виконавчі листи про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Укрсоцбанк», 21.03.2017 державним виконавцем прийнято постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ЗВП за АСВП №53622527.

14.07.2017 на виконання виконавчих документів по зведеному виконавчому провадженню АСВП №53622527 державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: нежитлової будівлі (кафе-бару), загальною площею 36,6 кв.м, реєстраційний номер майна - 23245296 та земельної ділянки, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0574 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1, і після проведення експертної оцінки передано на реалізацію відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Електронні торги, які призначались на 16.04.2018, 04.06.2018 та 20.07.2018 не відбулись - у зв"язку з відсутністю допущених учасників торгів. Іпотекодержатель - ПАТ "Укрсоцбанк" двічі не скористався правом передбаченим ст. 49 Закону України "Про іпотеку" - протягом 10 днів придбати предмет іпотеки за результатами перших та других електронних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а також не виявив бажання залишити за собою нереалізоване арештоване майно за ціною третіх електронних торгів, відповідно до норм ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження".

28.08.2018 на підставі п. 3 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції №1404-VIII від 02.06.2016) виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 442/7861/14-ц, виданого 27.03.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачеві - ПАТ «Укрсоцбанк».

09.08.2016 по ВП № 47867088 державним виконавцем відділу було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХIV, проте 28.09.2016 дана постанова скасована, як помилкова і наступні виконавчі дії проводились у рамках ВП № 47867088.

28.08.2018 відповідно до вимог статей 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по АСВП № 47867088 з підстав п.З ст. 37 Закону №1404-VIII .

28.08.2018 державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 66 750,35 грн (ВП 47867088).

10.10.2018 як по окремому виконавчому документу державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 57384441 в межах строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, передбачених ст.12 Закону №1404.

Позивач, вважаючи дії державного виконавця та прийняті постанови про стягнення виконавчого збору від 28.08.2018 №47867088 та про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2018 №57384441 протиправними, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

В розумінні статті 1 Закону України "Про виконавче провадження» №606-XVI (далі - Закон №606-XVI), що діяв на час відкриття виконавчого провадження №47867088 з виконання виконавчого листа №442/7861/14-ц, виданого 27.03.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 606-XVI державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 606-XVI у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 606-XVI у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В розумінні ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою цієї статті визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягував відмовився залишити за собою смайно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення

Частиною першою ст.40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

За правилами частини третьої цієї статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваних рішень та дій суб'єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.08.2018 прийнято державним виконавцем саме на підставі п.3 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Дана постанова не була оскаржена та скасована, правомірність винесення даної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не є предметом розгляду в межах спірних правовідносин.

28.08.2018 державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 66750,35 грн, яка в силу приписів п.5 ч.1 ст.2 Закону № 1404-VIII є виконавчим документом.

Враховуючи те, що 28.08.2018 відповідно до вимог статей 27, 40 Закону Україн «Про виконавче провадження» державним виконавчем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по АСВП №47867088 з виконання виконавчого листа №442/7861/14-ц, виданого 27.03.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №630/02-13 від 12.03.2017 в розмірі 604451,02 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків у розмірі 59398,44, а також судового збору в сумі 3654,00 грн, колегія суддів приходить до висновку, що саме на підставі зазначених сум виконавцем було обраховано виконавчий збір на суму 66750,35 грн (10%).

10 жовтня 2018 року державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №57384441 з виконання постанови Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області від 28.08.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 66750,35 грн.

Таким чином, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 безпосередньо пов'язане із поверненням виконавчого домемента стягувачу - ПАТ «Укрсоцбанк», що в розумінні Закону № 1404-VIII є передумовою для винесення такої постанови державним виконавцем. Відтак постанова державним виконавцем правомірно прийнята після завершення виконавчого провадження за правилами, які діяли на час її прийняття, а саме відповідно до норм Закону № 1404-VIII.

Водночас при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №57384441, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII.

Щодо доводів позивача стосовно порушення строку пред'явлення виконавчого документа, а саме постанови про стягнення виконавчого збору, до виконання, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 28 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" №606-XVI та статтею 40 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII стягнення виконавчого збору проводиться в межах "основного" виконавчого провадження.

Відповідно в період здійснення "основного" виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред'явлена до виконання.

Той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору №57384441 від 10.10.2018 винесена за наслідками постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по АСВП №47867088 від 28.08.2018 не свідчить про пропуск строку, оскільки така прийнята в межах строків пред»явлення виконавчого листа до виконання, передбачених ст.12 Закону № 1404-VIII.

Водночас постанова про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 66750,35 грн прийнята того ж робочого дня, що й постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII, що узгоджується з вимогами ч.3 ст. 40 Закону № 1404-VIII.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання протиправним та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 28.08.2018 №47867088 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2018 №57384441 є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №1340/5051/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик