Справа № 807/574/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2652/18

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року (головуючий суддя Рейті С.І., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 по 31.05.2018.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з Закарпатської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 51905,56 грн. (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот п'ять гривень п'ятдесят шість копійок).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України оскаржила його в апеляційному порядку, вважає таке винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 у справі 807/1577/17 задоволено позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, а саме: поновлено позивача на посаді з 15.11.2017, та стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 грн. При цьому Львівським апеляційним адміністративним судом було встановлено, що згідно довідки про середню заробітну плату позивача від 17.04.2018 №07-70-05/39-1000, середньомісячна заробітна плата позивача становила 10539,10 грн., а середньогодинна - 62,92 грн.

При обрахуванні середньої заробітної плати, відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, середньомісячна заробітна плата була визначена виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна, виплата.

Так, середньогодинна заробітна плата була визначена шляхом ділення нарахованої заробітної плати за вересень-жовтень 2017 року (9586,62 грн + 4947,93 грн = 14534,55 грн) на кількість відпрацьованих позивачем робочих годин за вересень-жовтень 2017 року (112+119=231 год), тобто 14534,55/231=62,92 грн.

Вказана середньомісячна заробітна плата розраховується шляхом помноження суми середньоденної (середньогодинної) заробітної плати (62,92 грн) на середньомісячну кількість робочих днів (годин) за два останні місяці в залежності від тривалості робочого тижня (згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 №11535/0/14-16/13 у вересні 2017 року - 168 год, у жовтні 2017 року - 167 годин, всього 335 год, середня кількість годин 335/2=167,5 год). Тобто 167,5 год х 62,92 грн = 10539,10 грн.

Згідно наказу Закарпатської митниці від 02.10.2018 №873-о, на виконання вказаної постанови апеляційного суду від 31.05.2018, позивача було поновлено на роботі з 15.11.2017 та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10 539,10 грн.

У зв'язку із тим, що позовні вимоги у вказаній справі №807/1577/17 містили вимогу про стягнення заробітної плати тільки за один місяць, позивач звернувся із позовом про стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу - з 15.11.2017 по 31.05.2018.

Визначаючи суми які підлягають стягненню, в порушення Порядку №100, суд безпідставно розділив вказану у Довідці середньомісячну заробітну плату (У розмірі 10539,10 грн) на 2. При цьому судом не було враховано, що зміст Довідки та норми Порядку вказували, що вказаний розмір середньої заробітної плати (10539,10 грн) - є розміром середньої заробітної плати за один місяць.

Норми Порядку щодо обрахування середньомісячної заробітної плати, виходячи із виплат за два останні місяці перед звільненням, в даному випадку, не вказують на правомірність розділення середньомісячної заробітної плати на 2.

В подальших розрахунках, суд, визначаючи середньоденну заробітну плату, розділив помилково визначену ним середньомісячну заробітну плату на 20 календарних днів, що, зважаючи на відсутність обґрунтувань, також вказує на помилкове застосування норм матеріального права.

Також, судом допущено порушення процесуального права в частині не взяття до уваги обставини, яка встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили у справі між тими ж самими сторонами - а саме щодо розміру середньої заробітної плати позивача.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

В порушення наведених норм, судом не враховано що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018, встановлено що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 10539,10 грн.

При цьому, зміст постанови вказує що вказаний розмір заробітної плати - це заробітна плата за один місяць.

Крім того, в порушення норм ст.90 та ч.3 ст.242 КАС України судом не дано належну оцінку долученим до справи доказам, а саме проведеному на вимогу суду розрахунку заробітної плати за спірний період та наказу митниці про виплату позивачу заробітної плати за спірний період за один місяць.

Так, на виконання вимоги суду відповідачем було надано Довідку-розрахунок від 05.10.2018 №07-70-05/39-1149, згідно якої загальна сума заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 по 31.05.2018 становила 67 261,48 грн.

Вказаний розрахунок був проведений Управлінням фінансування, бухобліку та звітності на підставі норм тривалості робочого часу на 2017 та 2018 роки, та враховуючи середньогодинну заробітну плату у розмірі 62,92 грн визначеної Довідкою.

Так, згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 15.11.2017 по 31.12.2017 становила 256 годин, а саме: за період з 15.11.2017 по 30.11.2017 - 96 год., за грудень 2017 - 160 год. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19.10.2017 № 224/0/103- 17/214 «Про надання роз'яснення» норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 складає 813 робочі години, а саме: за січень 2018 - 168 год, за лютий 2018 - 160 год, за березень 2018- 167 год, за квітень 2018-152 год, за травень 2018 - 166 год.

Загальна сума заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 по 31.05.2018 становила : 62,92 грн х 1069 год = 67 261.48 грн.

Однак, судом не було взято до уваги інформацію яка містилась у вказаній Довідці - розрахунку.

Також, судом не було взято до уваги посилання відповідача що згідно наказу Закарпатської митниці від 02.10.2018 №873-о, на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 у справі №807/1577/17 позивачу було виплачено середню заробітну плату за один місяць у розмірі 10539,10 грн (за період який співпадає із періодом зазначеним у позовних вимогах).

Також, судом не взято до уваги факт отримання позивачем у спірний період вимушеного прогулу допомоги по безробіттю.

Згідно п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідачем долучено до матеріалів справи оригінал листа Виноградівської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 31.07.2018 №193-02, згідно якого ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний з 29.11.2017 по 30.07.2018, та отримав допомогу по безробіттю з 06.12.2017 по 30.05.2018 у сумі 33046.53 грн. Однак, судом не було враховано зазначену інформацію щодо отриманої допомоги по безробіттю.

В рішенні про стягнення заробітної плати суд в порушення норм матеріального права не вказав про утримання належних податків та зборів.

Так, відповідно до розділу IV Податкового кодексу України із спірної суми заробітної плати підлягають стягненню податок на доходи фізичних осіб (18%), та відповідно до ст.163, п.п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України військовий податок (1,5%,)

Також, судом допущено неправильне застосування норм ст.235 КЗпП України, оскільки вказана ст.235 КЗпП України не містить норми стосовно стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу поза межами спору про поновлення на роботі.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу вважав доводи апеляційної скарги щодо посилкового обрахування середнього заробітку судом обґрунтованими, а вимоги щодо відмови у задоволенні позову такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 в справі № 807/1577/17 - скасовано та прийнято нове, яким адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці ДФС № 987-о від 14.11.2017 «Про особовий склад». Зобов'язано поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС з 15.11.2017 та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 грн. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10539,10 допущено до негайного виконання. Суд, вирішуючи вище вказаний спір, питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не розглядав оскільки вказана вимога позивачем не заявлялась.

Наказом Закарпатської митниці ДФС від 02.10.2018 за № 873-о «Про поновлення ОСОБА_1» на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 № 876/1825/15 у справі № 807/1577/18, скасовано наказ Закарпатської митниці ДФС від 14.11.2017 № 987-о «Про особовий склад»; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС з 15.11.2017; встановлено ОСОБА_1, головному державному інспектору відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС посадовий оклад згідно з штатним розписом у розмірі 4800,00 грн; Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності (ОСОБА_3) здійснювати виплату ОСОБА_1 за спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 757 «Деякі питанні оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів»; Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності (ОСОБА_3) проводити необхідні виплати згідно з чинним законодавством; Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності (ОСОБА_3) забезпечити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 грн.

Розглядаючи спір судом першої інстанції правильно зазначено, що ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок 100) та згідно п. «з» ст. 1 Порядку 100 - цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 ч.2 Порядку 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.8 ч.2 Порядку 100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до довідки Закарпатської ДФС від 17.04.2018 № 07-70-05/39-1000, середня заробітна плата за останні два повні місяці роботи на займаній посаді у відповідності до вимог визначених Порядком обчислення середньої заробітної плати склала 10539,10 грн, відтак, середньомісячний розмір заробітної плати складає 5269,55 грн (10539,10 грн./2), середньоденний розмір заробітної плати складає 263,48 грн (5269,55 грн/20 календарних днів). Виходячи з наведеного, стягненню за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в період з 15.11.2017 по 31.05.2018 підлягає заробітна плата у розмірі 51905,56 грн (263,48 грн/за один день х 197 календарних днів).

Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, бо згідно вказаної вище довідки поданої відповідачем середньомісячна заробітна плата позивача становить 10539,10 грн. і відповідно середньогодинна 62,92 грн.

Дана обставина встановлена також і постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 р.

Апелянтом вірно зазначено, що згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 15.11.2017 по 31.12.2017 становила 256 годин, а саме: за період з 15.11.2017 по 30.11.2017 - 96 год, за грудень 2017 - 160 год. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19.10.2017 № 224/0/103- 17/214 «Про надання роз'яснення» норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 складає 813 робочі години, а саме: за січень 2018 - 168 год, за лютий 2018 - 160 год., за березень 2018- 167 год., за квітень 2018-152 год, за травень 2018 - 166 год.

Відповідно загальна сума заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 по 31.05.2018 становила : 62,92 грн х 1069 год = 67 261.48 грн.

При цьому слід врахувати, що згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018, в тому числі, вирішено стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 грн відповідно постанова суду в цій частині виконана, що підтверджується Наказом Закарпатської митниці ДФС від 02.10.2018 за № 873-о «Про поновлення ОСОБА_1»

А отже за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 по 31.05.2018 слід стягнути з відповідача 56722, 38 грн (67 261.48 грн - 10539,10 грн).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, а крім того судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково, скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 807/574/18.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (ЄДРПО 39515893) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15 листопада 2017 по 31 травня 2018 року в сумі 56722, 38 грн. (п'ятдесят шість тисяч сімсот двадцять дві гривні тридцять вісім копійок) з утриманням належних податків та зборів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

Т.І. Шинкар

Повний текст складено 13.12.2018