Справа № 320/9219/17(2-а/320/349/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

27 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 320/9219/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року (суддя Горбачова Ю.В.)

у справі № 320/9219/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2018 у даній справі задоволено адміністративний позов, пред'явлений ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,постанов Кабінету міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки № 1858 від 10.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Запорізькій області протиправною.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки № 1858 від 10.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Запорізькій області, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру, з усіма призначеними йому преміями та надбавками згідно чинного законодавства.

Також судом встановлений судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати в десятиденний термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

17.05.2018 до Мелітопольського міськрайонного суду надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило суд про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Перерахунок пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 здійснено 11.04.2018 та донараховано 48849,93 грн. До перерахунку розмір пенсії становив 2815,00 грн., після перерахунку розмір пенсії склав 4642,99 грн. Донарахована сума виплачена з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», а саме: за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5957,56 грн. - виплачено, а за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 42892,37 грн. - буде виплачена протягом 2019-2021 рр. Посилаючись на вказані обставини, ГУ ПФУ в Запорізькій області вважає, що рішення суду виконане повністю.

31.05.2018 стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд звіту про виконання судового рішення, в якій вказує, що рішення суду відповідачем не виконане, оскільки перерахунок його пенсії відбувся не згідно рішення суду, а на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка не може і не мала бути застосована при здійсненні перерахунку його пенсії з тих підстав, що на момент настання права на перерахунок пенсії 01.01.2016 вона не діяла і не може регулювати правовідносини, які мали місце в період з 01.01.2016 по 01.03.2018. Крім того, згадана постанова Кабінету Міністрів України суперечить вимогам Конституції України та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Провівши перерахунок пенсії, відповідач порушив набуті позивачем права, тому що не врахував надбавки, на які він набув права при призначенні пенсії та про урахування яких суд вказав у своєму рішенні від 22.03.2018. Позивач вказує, що не виконавши рішення суду, відповідач продовжує порушувати його набуті права.

За результатами розгляду звіту про виконання судового рішення ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2018 накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_2, як керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2018 у справі № 320/9219/17, штраф в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн., шляхом стягнення з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17620 грн. та до Державного бюджету України - 17620 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду; зазначає, що суд невірно встановив обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи та вийшов за межі своїх повноважень, а саме: фактично вирішив питання щодо включення до грошового забезпечення, з якого проводитися перерахунок пенсії позивача, додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за оперативно - розшукову діяльність та надбавки за особливо важливі завдання та премії в розмірі 15 %, які взагалі не були предметом судового розгляду.

Крім того, виплата позивачу донарахованої за рішенням суду суми проведена Головним управлінням саме з урахуванням законодавчо визначеного порядку. При цьому, будь-який інший порядок виплати пенсії в рішенні суду не зазначено. Таким чином, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2018 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення Національної поліції», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Виплата донарахованої за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2018 у справі № 320/9219/17 пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету у встановленому чинним законодавством порядку, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду. Виплата вказаної доплати за рахунок коштів Пенсійного фонду є порушенням бюджетного законодавства та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України. Аналогічну позицію висловлював Верховний Суд України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а та Верховний Суд у справі № 811/1469/18.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

Встановлюючи факт невиконання відповідачем рішення суду від 22.03.2018 у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії повивачеві здійснювався не на виконання судового рішення, а на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, яка не повинна була застосовуватись при виконанні судового рішення, оскільки на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, вона не діяла і суд, прийнявши рішення, здійснив пряму вказівку про застосування конкретних нормативних актів України та певних статей законів України, на підставі яких необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Крім того, незважаючи на висновок суду у рішенні про необхідність урахування при перерахунку пенсії всіх призначених йому премій та надбавок згідно чинного законодавства, при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016 відповідачем безпідставно зменшений розмір премії з 15%, на який він набув право та який застосовувався при призначенні пенсії, до 2,05%. Також при перерахунку пенсії відповідачем безпідставно не були враховані надбавки, на які позивач набув право та які не є скасовані на час здійснення перерахунку: надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 9% та надбавка за особливо важливі завдання - 43%. Вказані надбавки враховувалися при призначенні пенсії позивачу, оскільки мали постійний характер та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, наведені позивачем обставини на обґрунтування позовних вимог, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем всупереч висновкам суду першої інстанції безпідставно не враховані при перерахунку пенсії позивачу надбавки за оперативно-розшукову діяльність та виконання особливо важливих завдань, які отримував позивач.

Спір між сторонами в межах даної справи виник з приводу не проведення позивачеві перерахунку пенсії як колишньому працівнику органів внутрішніх справ з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016.

Як встановлено судом в довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача враховано: посадовий оклад в розмірі 2500,00 грн.; оклад за військове звання в розмірі 1600,00 грн.; 30% надбавка за вислугу років в розмірі 1230,00 грн.; 10% надбавка за таємність в розмірі 250,00 грн.; премію 2,73% в розмірі 152,33 грн. Всього розмір грошового забезпечення складає 5732 гривень 33 копійок.

Питання щодо врахування при проведенні перерахунку пенсії позивачу складових грошового забезпечення, які не були включені в довідку про розмір грошового забезпечення Ліквідаційної комісії ГУ МВС України від 01.12.2017 № 86/10549, не було предметом дослідження судом першої інстанції у даній справі, тому здійснений відповідачем перерахунок пенсії повивачеві не може вважатися таким, що суперечить висновкам суду першої інстанції, і як наслідок, свідчить про невиконання рішення суду в частині зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії.

З приводу застосування відповідачем постанови Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 № 103 при виплаті перерахованої пенсії позивачу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» встановлено порядок перерахунку пенсій особам, визначеним в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порядок виплати перерахованої пенсії.

Так, пунктом 3 постанови встановлено, що виплата перерахованих пенсій проводиться з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто ця постанова Кабінету Міністрів України № 103 визначає порядок виплати перерахований пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.

Зміст Порядку вказує, що він поширюються на всіх осіб, яким здійснений перерахунок пенсії відповідно до Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В силу ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об'єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду (п.2 Положення).

Відповідно до пп.4 п. 2.1 та пп.2 п. 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Таким чином, аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що невиконання судового рішення органом Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не має фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Встановлені у даній справі обставини свідчать, що вже перерахована сума пенсії не виплачена ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю державного асигнування, що є поважними причинами не виконання рішення суду, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачеві, не є власністю органу Пенсійного фонду, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

В даному випадку, суд першої інстанції, вирішуючи питання про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в порядку ст.382 КАС України не врахував той факт, що відповідач не мав та не має реальної фінансової можливості виконати в повному обсязі судове рішення у фактично встановлений судом строк (десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили), оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялись.

Також слід враховувати, що відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 р. № 794-VII кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

При цьому, названа постанова не суперечить ані Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ані Конституції України.

За таких, обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності протиправних дій органу Пенсійного фонду щодо виконання рішення у даній справі від 22.03.2018, відповідно, відсутні правові підстави для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Викладені в оскаржуваній ухвалі від 21.09.2018 висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування означеної ухвали, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 317, 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року у справі № 320/9219/17 скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки,встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко