Справа № 826/13413/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Одеський національний медичний університет, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та скасування наказу № 34-о від 17.07.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання скасування заходів забезпечення позову, вжитих 29.08.2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Міністерство охорони здоров'я України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вказане клопотання.

Заслухавши сторін, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 року задоволено частково заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо забезпечення даного позову. Судом першої інстанції зупинено дію п. 2 наказу Міністерства охорони здоров'я України від 17.07.2018 року № 34-о «Про звільнення ОСОБА_6» щодо покладення виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету ОСОБА_5, з 18.07.2018 року й до призначення ректора у встановленому законодавством порядку, заборонено Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Одеського національного медичного університету та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту».

11.09.2018 року представником Міністерства охорони здоров'я України подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих вищезазначеною ухвалою суду від 29.08.2018 року.

У вказаному клопотанні представник апелянта просив суд першої інстанції зупинити дію п. 2 наказу Міністерства охорони здоров'я України від 17.07.2018 року № 34-о «Про звільнення ОСОБА_6» щодо покладання виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету ОСОБА_5, з 18.07.2018 року й до призначення ректора у встановленому законодавством порядку, заборонену Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора Одеського національного медичного університету та вчиняти будь-які інші дії щодо покладання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту».

Дане клопотання обґрунтовано тим, що вжиті заходи забезпечення позову, на думку представника Міністерства охорони здоров'я України, не повинні порушувати права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, апелянтом зазначено, що Міністерство охорони здоров'я України має законне право визначати особу, на яку будуть покладатися обов'язки ректора університету відповідно до пп.1 п. 1 Розділу ІІІ Статуту Одеського національного медичного університету, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 18.08.2016 року № 863, відповідно до якого , останній призначає виконувача ректора Університету з числа штатних науково-педагогічних працівників Університету відповідно до законодавства України та цього Статуту.

Скаржником наголошено, що відсутність керівника/особи, що виконує обов'язки керівника, що призначений у законному порядку призводить до зриву навчального процесу, виникнення заборгованості із заробітної плати перед працівниками, незабезпечення виконання навчальних програм, порушення зобов'язань університету перед третіми особами, а також соціального резонансу у суспільстві.

Зазначені підстави, на думку представника апелянта, порушують права студентів та працівників Одеського національного медичного університету, а також Міністерства охорони здоров'я України, як органу управління щодо управління вказаним університетом.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих 29.08.2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що оцінка наведених обґрунтувань та доводів апелянта, як статуту так і Закону України «Про вищу освіту», вже здійснена судом при вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і наведені заявником обставини таких висновків не спростовують.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржено. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з клопотання Міністерства охорони здоров'я України, доцільність скасування заходів забезпечення позову мотивовано, в цілому, твердженням наявності у апелянта «законного права» визначати особу, на яку будуть покладатися обов'язки ректора університету відповідно до пп.1 п. 1 Розділу ІІІ Статуту Одеського національного медичного університету, затвердженого наказом заходів забезпечення позову від 18.08.2016 року № 863.

Між тим, дослідження і оцінка наявності такого права має бути здійснена судом під час вирішенні справи в цілому по суті позовних вимог. Сама ж норма згаданого пункту Статуту містить бланкетне посилання на умову здійснення такого повноваження у порядку встановленому Законом.

Оцінка суті таких норм, як статуту так і Закону України «Про вищу освіту», вже була здійснена судом першої інстанції під час вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову і наведені заявником обставини таких висновків не спростовують.

Крім того, посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що застосовані судом заходи забезпечення позову нібито-то порушують права студентів, працівників Одеського національного медичного університету, а також Міністерства охорони здоров'я України, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки основною метою і завданням правового інституту забезпечення позову є заходи для збереження правового становища з метою забезпечення можливості у майбутньому захисту права особи, яка звернулась до суду за захистом такого права. І факт наявності порушеного права інших осіб підлягає доведенню такими особами.

Між тим, апелянтом не надано, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушеного права Міністерства охорони здоров'я України або інших осіб.

Також, усі доводи та обґрунтування апеляційної скарги, на які посилається представник відповідача, є предметом спору в даній справі, а вирішення даного питання призведе до фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань, які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.