Справа № 2-а-895/10/1512
Суддя: Войтов Г. В.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-а-895/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді - Войтова Г.В.

при секретарі - Калашник С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області та ІДПС 4 взводу ВДАІ м.Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 - «Про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та про скасування постанови про адміністративне правопорушення, по якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 482988 від 15 березня 2010 року та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що 15 березня 2010 року він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен за протоколом про адміністративне правопорушення, складеними відповідачем незаконно за не надання переваги в русі пішоходу на пішохідному переході.

Під час судового розгляду позивач адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просить суд його задовольнити, посилаючись на те, що він ПДР не порушував, тому як на пішохідному переході пішоходи були відсутні, проїхавши пішохідний перехід припаркувався на парковці по вул.. JI. Шмідта в м. Одесі у зв'язку з поганим самопочуттям, після чого підійшов працівник ДАІ та повідомив, що під час руху не було надано дорогу пішоходу на пішохідному переході.

Представник відповідача в судове засідання з'явився позов не визнав, з заявленими доводами не погодився та заперечував проти його задоволення, надав суду обгрунтовані заперечення та пояснення по обставинам справи.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, наданими доказами, запереченнями відповідача, вважає адміністративний позов позивача не підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 15 червня 2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 225 гривен відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладання штрафу, з яких вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення п. 18.1. ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Так, в судовому засіданні та з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 15 березня 2010 року позивач дійсно здійснив порушення правил дорожнього руху, але в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові помилково внесена дата 16 червня 2010 року, керуючи автомобілем Мазда

державний номер К 5397 01 на вул. Л.Шмідта в м. Одесі не надав дорогу пішоходам, які перетинали проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, з копій протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що ухвалюються в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З пояснень позивача вбачається, що він своє вини у скоєні правопорушення не визнає, оскільки пішоходи були відсутні на пішохідному переході в мить проїзду даного пішохідного переходу, також погане самопочуття викликане раптовим розстройством шлунку.

Обставини, на які посилається позивач по справі, не є суттєвими порівняно з порушенням ПДР, а також є голослівними та нічим не підтвердженими, необгрунтованими, у зв'язку з чим суд переконаний, що позивачем по справі, дійсно, були порушенні ОСОБА_3 дорожнього руху, оскільки на пішохідному переході він, не пропустивши пішохода, не зупинившись, продовжив дорожній рух, чим злісно порушив ОСОБА_3 дорожнього руху.

Суд надає правову оцінку даного пункту ОСОБА_3 дорожнього руху України і вважає, що вимога даного пункту ОСОБА_3 встановлює першочергове право пішоходів на перехід проїзної частини, при цьому на нерегульованих перехрестях - водій повинен зменшити швидкість, а разі потреби зупинитися. Таким чином, суд доходить до переконання, що транспортні засоби повинні проїжджати пішохідні переходи за правилами, встановленими відповідним розділом ОСОБА_3 дорожнього руху.

Не надання пішоходу переваги у русі при проїзді пішохідних переходів є спеціальною нормою по відношенню до загальної норми правил проїзду перехресть і тому має застосовуватися відповідальність за порушення спеціальної норми - в даному випадку за порушення правил проїзду пішохідних переходів.

Доводи позивача по справі не усувають факту здійснення правопорушення, відображеного в протоколі порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, відсутні докази про погіршення стану здоров'я.

Суд вважає, що дії позивача, що дійсно порушили ПДД, правильно були кваліфіковані відповідачем по ст. 122 ч. 1 КУпАП України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 гривен.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДАІ, допустив повноту і всебічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно дав їм належну оцінки, внаслідок чого зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен.

Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить В ДАІ м. Одеси). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови КМУ України від 14.04.1997 року, № 341 „Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ".

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України" працівник ДПС зобов'язаний досконало знати ОСОБА_3 дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Відповідач - працівники Державтоінспекції при здійсненні відносно позивача владних повноважень, діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Дії відповідача - працівника Державтоінспекції ґрунтуються на законі.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області та ІДПС 4 взводу ВДАІ м.Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 - „Про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення" відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження і одночасного направлення копії апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: