Справа № 821/4585/14
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2018 року

Київ

справа №821/4585/14

провадження №К/9901/6172/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., в попередньому судовому засіданні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4, про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кравченка К.В., Градовського Ю.М., Лук'янчук О.В., від 20 травня 2015 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 (позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області та державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таісії Олексіївни, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить :

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таі сії Олексіївни за №6774737 від 15 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1,

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 15.10.2013 року, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської обла сті Саликіною Таісією Олексіївною (на підставі рішення за №6774737 від 15 жовтня 2013 року) про державну реєстрацію одноосібного права власності ОСОБА_4 на житловий будинок площею 99,2 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м. по АДРЕСА_1,

- зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно реєст раційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіну Таісію Олексіївну (або, в разі її відсутності, іншого державного реєстратора прав на нерухоме майно) внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1 частин) споруди Д, Т - са раї, Р, Ч - господарські будівлі, Ш, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є спадкоємцем 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8, але не має можливості отримати у власність вказану нерухомість, оскільки 15.10.2013 року відповідачем була проведена державна реєстрація права власності на все домоволодіння АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_4. Позивач зазначає, що в судовому порядку були скасовані правовстановлюючі документи ОСОБА_4 на це нерухоме майно, а також на земельну ділянку, на якій воно розміщено. Крім того, на вказане домоволодіння та земельну ділянку судами були накладені арешти, які зареєстровані належним чином. Позивач вважає, що проведення такої державної реєстрації при наявності зареєстрованих обтяжень та відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно здійснено з порушенням вимог законодавства та порушує її права на отримання у власність спірного майна в порядку спадкування.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор на момент прийняття рішення про реєстрацію права власності діяв у межах та у спосіб, передбачений законом, - він зареєстрував право власності на підставі чинних на той момент документів. Реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції було дотримано всіх вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів створення відповідачем перешкод позивачу у реєстрації за ним права власності на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та відсутність факту звернення позивача до відповідача з відповідною заявою про реєстрацію прав власності на вказану нерухомість. Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію права власності домоволодіння за ОСОБА_4, державний реєстратор діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного рішення відсутні.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року скасовано. Винесено по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни за №6774737 від 15 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1. Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 15 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок площею 99,2 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м. по АДРЕСА_1. Зобов'язано реєстраційну службу Генічеського РУЮ Херсонської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1 частин) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, Ш, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в рамках даного спору достатньою підставою для скасування рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737 є факт визнання недійсними рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 правовстановлюючих документів, на підставі яких ОСОБА_4 набув право власності на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, якими є заповіт ОСОБА_8, посвідчений 04.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Стребковою Н.В., а також договір дарування ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 вказаної частини домоволодіння, посвідчений 14.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чікана Н.І. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковими посилання суду першої інстанції на відсутність доказів створення відповідачем перешкод позивачу у реєстрації за ним права власності на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та на відсутність факту звернення позивача до відповідача з відповідною заявою про реєстрацію прав власності на вказану нерухомість, оскільки право позивача на спадщину у вигляді 14/25 частини вказаного домоволодіння не є тотожнім праву власності на це майно, і на даний час у позивача ще не виникли визначені законодавством правові підстави для звернення до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на це майно. В той же час, сам факт проведення за ОСОБА_4 державної реєстрації прав власності на вказане домоволодіння в цілому робить неможливим набуття позивачем прав власності на частину цього домоволодіння в порядку спадкування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року та залишити в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14/25 домоволодіння АДРЕСА_1 Херсонської області знаходилось у власності ОСОБА_8.

ОСОБА_4 набув право власності на 11/25 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за договором дарування від ОСОБА_14, укладеним 01.07.1998 року. 11/25 частин цього домоволодіння складались з двох жилих будинків один житловою площею 22,5 кв.м. та інший 26.6 кв.м. з надвірними будовами - тамбуром літ. «а». «б», сараї літ. В, Г, вбиральня літ. К, водопровід №2 , огорожі №1, ганок №№3, 4.

В 2001 році ОСОБА_8 оформила на користь ОСОБА_4 заповіт на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, посвідчений 04.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Стребковою Н.В., а також договір дарування на користь ОСОБА_10 цієї ж частини домоволодіння, посвідчений 14.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чікана Н.І.

16.12.2003 року ОСОБА_8 померла.

Позивач ОСОБА_2, є спадкоємцем 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 за заповітом від 08.06.1985 року, посвідченим державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Шульгою Н.Г..

В 2007 році ОСОБА_4 отримав державний акт на земельну ділянку площею 0,0956 га., розташовану по АДРЕСА_1 на підставі рішення Генічеської міської ради від 27.12.2007 року №478 про передання безоплатно вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2012 року, визнано недійсними договір дарування між ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 14/25 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також визнано недійсним заповіт ОСОБА_8, посвідчений 04.12.2001 року.

Постановою Генічеського районного суду від 12.02.2014 року у справі №1141 653/1595/13а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення Генічеської міської ради від 27.12.2007 року №478 в частині затвердження ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,095 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель громадської та житлової забудови та передання безоплатно вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку.

15.10.2013 року на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Т.О. за №6774737 було зареєстровано право власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1 з видачею останньому свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 15.10.2013 року по АДРЕСА_1 площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди.

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області з заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 14/25 частин з цілого домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0956 га по АДРЕСА_1, посилаючись на вищезазначені судові рішення, що набрали законної сили.

У відповідь на заяву позивача відповідач надав лист від 12.11.2014 року №344/06.2-08, в якому зазначив, що заявник (власник) має надати необхідні для державної реєстрації документи особисто з дотриманням форм та вимог щодо подання заяв у сфері державної реєстрації прав.

6. Позивач не погодившись з такою відповіддю, звернувся до суду з вказаним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що нерухоме майно ОСОБА_4, на яке набуто право власності, було прийнято до експлуатації та зареєстровано законним способом у відповідності до норм діючого законодавства. ОСОБА_4 не мав наміру прийняти до експлуатації та оформити право власності на спадкове майно (14/25 частки домоволодіння), яке фактично не існувало на момент прийняття до експлуатації, не існує на сьогодення та не може бути включено до розрахунку часток нерухомого майна при реєстрації права власності. Одеський апеляційний адміністративний суд самостійно вирішив питання про правомірність набуття права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно (домоволодіння) по АДРЕСА_1 у м.Генічеську та незаконно зобов'язав скасувати рішення державного реєстратора №6774737 від 15 жовтня 2013 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 15 жовтня 2013 року та зобов'язав реєстраційну службу Генічеського РУЮ Херсонської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку.

8. ОСОБА_2 подала заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, в якому зазначила, що право власності ОСОБА_4 на 11/25 частин домоволодіння , набуте третьою особою у даній справі за договором дарування від 01.07.1988, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_14, позивачем не оскаржується. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 у справі № 2-441/2011 було скасовано право власності ОСОБА_4 на 14/25 частин домоволодіння, що виключає правові підставі для перебування цих об'єктів нерухомості у власності третьої особи. ОСОБА_2 вважає постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року законною та просить залишити її без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначено Законом України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV).

10. Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

11. Відповідно до ч.1 ст.15 цього ж Закону - державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

12. Підстави для державної реєстрації прав встановлені ст. 19 вказаного Закону і до них, зокрема, відносяться: договори, укладені у порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішення судів, що набрали законної сили; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав разом із заявою.

13. Відповідно до ст.15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

14. Частиною 2 ст.9 Закону №1952 визначений перелік повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

- відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

- веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

- присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

- видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

- у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

- під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

15. Обсяг документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав на нерухоме майно визначений у Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 (надалі - Порядок №703), який був чинний на час проведення спірної реєстрації.

16. Згідно з п.5 ч.1 ст.24 Закону №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

17. Відповідно до Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла до 08.08.2012 року, записи в Державному реєстрі прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

19. Дана норма Закону була змінена Законом України від 04.07.2012 року №5037-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно», і з урахування внесених змін передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

20. Отже, діюча час звернення позивача з позовом редакція ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності необхідно відповідне рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на реконструйований житловий будинок з житловою прибудовою та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, додавши до заяви оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою серії НОМЕР_2 від 13.02.2009 року, який підтверджує виникнення одноосібного права власності на зазначену земельну ділянку, декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 23.08.2013 року ХС№063, видану інспекцією ДБК у Херсонській області, технічний паспорт на вказаний житловий будинок від 26.07.2013 року, в яких ОСОБА_4 значиться як єдиний власник вказаного домоволодіння.

Також відповідач долучив до справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка існувала станом на час проведення спірної реєстрації, тобто на 15.10.2013 року, з якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі іпотек були відсутні відомості щодо вказаного об'єкту нерухомості, а в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були наявні записи від 07.10.2005 року згідно постанови виконавчої служби від 19.09.2003 року, від 03.04.2007 року, згідно ухвали Генічеського районного суду від 28.03.2007 року про арешт домоволодіння АДРЕСА_1, а також запис від 14.09.2012 року на підставі постанови ВДВС Генічеського РУЮ про арешт земельної ділянки площею 0,0956 га. за вищевказаною адресою.

За змістом цих записів слідує, що власником домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією адресою є ОСОБА_4

22. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вплив вищевказаних обтяжень нерухомого майна на можливість проведення спірної реєстрації слід оцінювати з урахуванням приписів статей 22-24 Закону №1952, якими встановлені виключні підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав та відмови у державній реєстрації прав власності на нерухоме майно. За змістом цих статей наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, щодо якого подана заява про реєстрацію, не є підставою для зупинення розгляду такої заяви чи зупинення державної реєстрації або відмови у державній реєстрації прав власності на нерухоме майно.

23. Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанції, спірна державна реєстрація не пов'язана із відчуженням домоволодіння АДРЕСА_1, а проведена за результатом реконструкції ОСОБА_4 цього домоволодіння, що підтверджено декларацією про готовність об'єкту до експлуатації від 23.08.2013 року та технічним паспортом від 26.07.2013 року, які в свою чергу підтверджували для державного реєстратора законність проведеної реконструкції. Ухвала Генічеського районного суду від 04.09.2012 року по справі №2107/3137/2012, яка стала підставою для внесення до реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 14.09.2012 року про арешт земельної ділянки площею 0,0956 га. за вищевказаною адресою не є доказом незаконності проведення спірної реєстрації, оскільки, по-перше - у вказаному реєстрі зміст цих обмежень не був відображений, по-друге - ці обмеження стосуються виключно ОСОБА_4 та відділу Держкомзему у Генічеському районі, по-третє - у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні жодні записи стосовно вказаної земельної ділянки.

24. З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що дії державного реєстратора при проведенні 15.10.2013 року державної реєстрації прав власності ОСОБА_4 на реконструйоване домоволодіння по АДРЕСА_1 не можна вважати протиправними.

25. З огляду на положення статті 19 Закону №1952, рішення суду, що набрало законної сили, може бути як підставою для реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно, так і підставою для реєстрації припинення такого права. Такими чином, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 про скасування правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_4 на 14/25 частин домоволодіння №18 є підставою для проведення державної реєстрації припинення прав власності позивача на це нерухоме майно.

26. Суд погоджується з висновком апеляційного суду, що єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_4 на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 внаслідок прийняття Генічеським районним судом Херсонської області рішення від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 може бути рішення адміністративного суду про скасування спірного рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737.

27. Колегія суддів зазначає, що в рамках даного спору достатньою підставою для скасування рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737 є факт визнання недійсними рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 правовстановлюючих документів, на підставі яких ОСОБА_4 набув право власності на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, якими є заповіт ОСОБА_8, посвідчений 04.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Стребковою Н.В., а також договір дарування ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 вказаної частини домоволодіння, посвідчений 14.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чікана Н.І.

28. Суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_2, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 у справі № 2-441/2011 було скасовано право власності ОСОБА_4 на 14/25 частин домоволодіння, що виключає правові підставі для перебування домоволодіння АДРЕСА_1 в одноосібній власності третьої особи. При цьому, сам факт проведення за ОСОБА_4 державної реєстрації прав власності на вказане домоволодіння в цілому робить неможливим набуття позивачем прав власності на частину цього домоволодіння в порядку спадкування.

29. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни за №6774737 від 15.10.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 15.10.2013 року, яке видане ОСОБА_4 на вказане домоволодіння на підставі спірного рішення про державну реєстрацію від 15.10.2013 року №6774737, оскільки видача державним реєстратором такого свідоцтва відповідно до ст.15 Закону є однією з завершальних дій в процедурі державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яка згідно ст.9 Закону віднесена до повноважень державного реєстратора.

30. З урахуванням завдання адміністративного судочинства щодо поновлення порушених прав позивача, колегія суддів вважає правомірним зобов'язання реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 14/25 вказаного домоволодіння.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко

Судді: Я.О.Берназюк

М.І.Гриців