Справа № 440/3662/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3662/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гонжак К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2018 ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також відповідач), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність, викладену у листі №4259/0/26-18 від 21.05.2018;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність відмови у затвердженні проекту землеустрою. За твердженням позивача, проект землеустрою у повній мірі відповідає вимогам земельного законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

07.11.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.53-56). Зазначив, що позивачем не усунуто зауваження висловлені Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області у листах від 18.11.2016 №9979/6-16, від 10.08.2017 №11665/6-17, від 31.08.2017 №12528/6-17 та від 21.05.2018 №4259/0/26-18. До того ж звертав увагу на те, що повноваження Головного управління із затвердження проекту землеустрою є дискреційними повноваженнями органу державної влади, а тому відповідне питання не може вирішуватись судом.

20.11.2018 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.75-78), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

04.11.2014 ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого господарства за межами населеного пункту на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с.58).

15.12.2014 відповідачем прийнято наказ №5569-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (а.с.57).

За заявою ОСОБА_3 та відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою ФОП ОСОБА_4. розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с.16-42).

На виконання вимог Закону України "Про державний земельний кадастр" державним кадастровим реєстратором проставлено відповідні відмітки на проекті землеустрою, земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_2.

03.11.2016 ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого господарства за межами населеного пункту на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність. до заяви було додано проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.60).

Листом від 18.11.2016 вих.№9979/6-16 відповідач повідомив ОСОБА_3 про наявні недоліки (а.с.61), а саме:

Потребують уточненню дані щодо закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками у відповідності до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376 (із змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.06.201 О за №391/17686, (згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання на стор. 26 підписаного ОСОБА_3 не зазначено кількість межових знаків встановленого зразка). Окрім того, а акті відсутня дата виконання робіт із землеустрою.

До проекту землеустрою долучити акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель у відповідності до вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (див. Перелік обмежень у використанні земельної ділянки ФОП ОСОБА_4. від 17.02.2016 року). Санітарно - захисну зону навколо об'єкту, що є виділенням шкідливих речовин відобразити на графічному матеріалі з урахуванням СН 17396 №173-96 (див. збірний кадастровий план - розміщення кладовища).

Мають місце виправлення в кадастровому номері земельної ділянки, що не допустимо у відповідності до вимог ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр", див. кадастровий план земельної ділянки. Окрім того, кадастровий план земельної ділянки необхідно доопрацювати з урахуванням вимог ст. 34 Закону України "Про Державний земельний кадастр" в частині зазначення цільового призначення, переліку угідь та доповнити його табличними даними із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051; уточнити суміжних землевласників (землекористувачів) з урахуванням вимог ст. 198 Земельного кодексу України.

Матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) потребують доопрацювання з урахуванням вимог п.п. 3.9, 3.10 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 №376 (із змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.06.2010 за №391/17686 щодо прив'язки місцезнаходження межових знаків до найближчих пунктів Державної геодезичної мережі та зазначити дані щодо середньоквадратичної похибки, яка характеризує точність їх встановлення.

Обґрунтувати з урахуванням вимог ст.ст. 25, 26, 28, 29, 50, 66 Закону України "Про землеустрій" долучені до проекту землеустрою додатки на стор.17-19, зокрема Висновок про якісну характеристику ґрунтів земельної ділянки від 19.02.2016 №352, розроблений іншим виконавцем (розробником) документації із землеустрою (ПП "Інститут агрономії"). Сам проект землеустрою розроблений ФОП ОСОБА_4., Кваліфікаційний сертифікат інженера - землевпорядника Білоус С.І. від 03.01.2013 №000343. Окрім того, інформація про якісну характеристику ґрунтів (Висновок від 19.02.2016 №352) не зазначена як вихідні дані, що підтверджено завданням на виконання робіт, затвердженого замовником (див.стор.10).

В серпні 2017 року позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав відповідний проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Листом від 06.07.2017 вих.№9378/6-17 відповідач повідомив ОСОБА_3 про наявні недоліки (а.с.47), а саме:

В представленому на розгляд та затвердження проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки не в повній мірі враховані зауваження зазначені в листі Головного управління від 18.11.2016 №9979/6-16.

Відповідно до пункту 75 порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 в разі відповідності поданих документів, Державний кадастровий реєстратор робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об 'єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь позначку про проведення перевірки електронного документа. Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно статті 50 Закону України "Про землеустрій" до проекту землеустрою необхідно долучити матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування в повному обсязі, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки з чітким відображенням меж населених пунктів, елементів ситуації.

Кадастровий план земельної ділянки привести у відповідність вимог статті 34 Закону України "Про державний земель чий кадастр".

Уточнити дані пояснювальної записки щодо законодавчої бази (див. статті Земельного кодексу України на які йде посилання).

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій", встановлено що, відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою (див. пояснювальну записку, матеріали геодезичних вишукувань, відомість обчислення площі землекористування .. .).

Відповідно до вимог частини 4 статті 186-1 Земельного кодексу України, пункту 110 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №391 від 03.12.04 документація із землеустрою повинна подаватись в оригіналі або у посвідчених, у встановленому порядку, копіях.

Документація із землеустрою повинна бути пронумерована, прошита та скріплена підписом та печаткою розробника об 'єкта.

27.07.2017 позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав відповідний проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.62).

Листом від 10.08.2017 вих.№11665/6-17 відповідач повідомив ОСОБА_3 про наявні недоліки (а.с.63), а саме:

В представленому на розгляд та затвердження проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки не в повній мірі враховані зауваження зазначені в листі Головного управління від 06.07.2017 №9378/6-17.

Крім того, потребують уточнення дані щодо категорії земель. В пояснювальній записці зазначено, що загальна площа земельної ділянки, згідно проектного рішення становить 2,0000 га, у тому числі забудовані землі - 2,0000 га (дтв.стор.5).

21.08.2017 позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав відповідний проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.64).

Листом від 31.08.2017 вих.№12528/6-17 відповідач повідомив ОСОБА_3 про наявні недоліки (а.с.65), а саме:

Не в повній мірі враховані зауваження зазначені в листі Головного управління від 18.11.2016 №9976/6-17.

Крім того, в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки мають місце розбіжності щодо площі земельної ділянки (див. Відомість обчислення площі землекористування ст.23).

15.05.2018 позивач в чергове звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав відповідний проект та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.66).

Листом від 21.05.2018 вих.№4259/0/26-18 відповідач повідомив ОСОБА_3 про наявні недоліки (а.с.67), а саме:

В представленому на розгляд та затвердження проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки не в повній мірі враховані зауваження зазначені в листі Головного управління від 06.07.2017 №9378/6-17.

Відповідно до пункту 75 порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 в разі відповідності поданих документів, Державний кадастровий реєстратор робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об 'єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь позначку про проведення перевірки електронного документа. Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування. У поданому Вами проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки міститься позначка Державного кадастрового реєстратора лише на титульному аркуші документації із землеустрою. На матеріалах документації із землеустрою, що містять графічне зображення об'єктів Державного земельного кадастру (кадастровий план земельної ділянки), відомості про координати поворотних точок межі земельної ділянки (відомість обчислення площі землекористування) позначка Державного кадастрового реєстратора про проведення перевірки електронного документа відсутня.

Відповідно статті 50 Закону України "Про землеустрій" до проекту землеустрою необхідно долучити матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування в повному обсязі.

Кадастровий план земельної ділянки та акт приймання - передачі межових знаків на зберігання доопрацювати з урахуванням вимог статті 34 Закону У країни "Про Державний земельний кадастр", Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376 із змінами (зазначити кадастровий номер земельної ділянки).

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій", встановлено що, відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою (див. стор. З, 4, 5, 27, ... ).

В кожному з вищевказаних листів відповідач пропонує ОСОБА_3 звернутися до розробника землевпорядної документації для приведення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідність вимог чинного законодавства України, що регулює земельні відносини.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами частини другої статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333.

Пунктом 8 названого Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту 11 пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

З урахуванням наведених вище приписів законодавства, суд зауважує, що рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою має бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику листів від 18.11.2016 №9979/6-16, від 06.07.2017 №9378/6-17, від 10.08.2017 №11665/6-17, від 31.08.2017 №12528/6-17 та від 21.05.2018 №4259/0/26-18 свідчить про те, що компетентний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, у спірних відносинах має місце протиправна бездіяльність.

Даного висновку суд дійшов з урахуванням постанови Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, з огляду на вищезазначене, вважає, що листи відповідача від 18.11.2016 №9979/6-16, від 06.07.2017 №9378/6-17, від 10.08.2017 №11665/6-17, від 31.08.2017 №12528/6-17 та від 21.05.2018 №4259/0/26-18 у відповідь на клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за змістом та формою не може вважатися "рішенням про відмову" у розумінні частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявами у порядку, визначеному частиною дев'ятою статті 118 Земельного кодексу України, а не у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян". А тому, відповідне звернення має бути розглянуто з дотриманням вимог саме земельного законодавства, а не законодавства про звернення громадян.

Оскільки відповідачем заяви (клопотання) ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою у порядку та у спосіб, визначені частиною дев'ятою статті 118 Земельного кодексу України не розглянуто, вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою є передчасними.

Варто зазначити, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд зазначає, що дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовна вимога про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області - є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Однак, беручи до уваги те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновків про протиправну бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_3 від 15.05.2018 (зареєстрована за №Д-6933/0/25-18) про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність, суд з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне, згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.05.2018 (зареєстрована за №Д-6933/0/25-18) та вирішити питання про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність, з урахуванням висновків суду.

В контексті спірних відносин сув вважає за необхідне зазначити, що в жодному з листів (від 18.11.2016 №9979/6-16, від 06.07.2017 №9378/6-17, від 10.08.2017 №11665/6-17, від 31.08.2017 №12528/6-17, від 21.05.2018 №4259/0/26-18) відповідачем не конкретизовано недоліки, які наявні в проекті землеустрою.

Враховуючи викладене в останньому листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.05.2018 №4259/0/26-18 та дослідивши в судовому засіданні оригінал проекту землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, копія якого наявна в матеріалах справи, суд встановив.

В проекті землеустрою не порушено норми встановлені статтею 121 Земельного кодексу України щодо безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства, дотримано вимоги п.75 порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів У країни від17.10.2012 №1051 (а.с.28 зворотній бік).

Матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування представлені у повному обсязі (схема знімальної геодезичної основи, яка виконується на топографічній основі, з позначенням пунктів прив'язки до ДГМ чи ГМЗ; польовий абрис земельної ділянки з описом її меж та прив'язкою до точок знімальної основи (завірений печаткою виконавця) (а.с.35 зворотній бік - а.с.39).

Проект землеустрою ОСОБА_3 відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про державний земельний кадастр", зокрема на збірному кадастровому плані земельної ділянки відображено : площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності) (а.с.27-29); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту (а.с.27-29).

Крім того, усі документи завірені відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про землеустрій" підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

На виконання вимог Закону України "Про державний земельний кадастр" державним кадастровим реєстратором проставлено відповідні відмітки на проекті землеустрою, земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_2.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930, вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039) на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

На підстави вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 194, 205, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1; вул. АДРЕСА_1, с. Середіно, Семенівський район, Полтавська область, 38252) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038; ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_3 від 15.05.2018 (зареєстрована за №Д-6933/0/25-18) про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.05.2018 (зареєстрована за №Д-6933/0/25-18) та вирішити питання про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, сільськогосподарського призначення площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та передачі земельної ділянки у власність, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко