Справа № 826/12872/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року 11:04 № 826/12872/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект»

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

треті особи Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба»

про визнання дій неправомірними, визнання недійсним звіту про оцінку майна

за участю представників сторін:

від позивача - Саєнко Ю.М.,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи 1 - Сосюра О.М.,

від третьої особи 2 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ТММ - Будкомплект») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, ВПВР ДВС Мін'юсту України), в якому просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця по проведенню оцінки майна відповідно до звіту від 09 липня 2018 року про оцінку майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22;

- визнати недійсним звіт про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_3 від 09 липня 2018 року щодо майна, а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 23 січня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №55614508 та винесено відповідну постанову.

Виконавче провадження, як вказано у позовній заяві, відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 20 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем, зареєстрованого в реєстрі за №7859.

11 червня 2018 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, про що винесено відповідну постанову.

Крім того, як зазначено у позовній заяві, в процесі виконавчого провадження постановою про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02 липня 2018 року, експертом, суб'єктом оціночної діяльності у вказаному виконавчому провадженні призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_3.

За результатами проведеної оцінки майна боржника оцінювачем складено звіт.

Згідно повідомлення відповідача про вартість нерухомого майна вартість майнового комплексу розміром 8 526,3 кв.м становить 25 080 666,67 грн.

Позивач не погоджується з висновком та звітом про вартість об'єкта незалежної оцінки, вважає їх незаконними та необґрунтованими, оскільки, на думку позивача, ринкова вартість об'єкта оцінки є заниженою.

Так, представник позивача в позовній заяві наголошує на тому, що оцінювачем в порушення пунктів 50, 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» не проведено безпосереднього ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом огляду та дослідження приміщень. Тобто, оцінювачем фактично не проведено оцінку майна, а звіт виконаний формально, узагальнено, без ретельного аналізу, у зв'язку з чим не є об'єктивним.

Вважаючи дії державного виконавця по проведенню оцінки неправомірними, а звіт про оцінку майна необґрунтованим, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі по тексту - третя особа 1, АТ «Укрсоцбанк») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ «Приватна експертна служба»).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» про забезпечення позову задоволена частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, ) та іншим особам, у тому числі Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, місто Київ, вулиця Стрілецька, 4-6, ), вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» (03148, місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22, ), а саме, майнового комплексу, загальною площею 8 526,3 квадратних метрів, який складається з: побутове приміщення двоповерхове, будівля виробнича багатоповерхова, будівлі головного корпусу, площею 7 569,80 кв.м, Й, Й1 - Й2; галерея побачі бетону, будівля спецтехпризначення, площею 37,00 кв.м, Л; склад цемента, площею 110,80 кв.м, М; будівля котельні двоповерхова, площею 451,00 кв.м, О; бетонний вузол, будівля спецтехпризначення, площею 213,40 кв.м, П; підсобне приміщення, площею 144,30 кв.м, Х, реєстраційний номер 00, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22, в рамках виконавчого провадження №55614508 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича №7859 від 20 грудня 2017 року - до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №826/12872/18.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55614508 з примусового виконання виконавчого напису №7859, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 20 грудня 2017 року, про звернення стягнення на майновий комплекс, загально площею 8 526,3 кв.м, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у сумі 14 857 932 євро 43 євроценти, що станом на 13 листопада 2017 року становить еквівалент 459 147 256,92 грн, в рамках якого державним виконавцем проведено опис майна.

Постановою державного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02 липня 2018 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_3, якому доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості вказаного вище майнового комплексу та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

В подальшому до Відділу надійшов висновок про вартість нерухомого майна та 27 липня 2018 року державним виконавцем сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про вартість нерухомого майна.

Таким чином, на думку представника відповідача, державним виконавцем проведено дії у межах вимог Закону України «Про виконавче провадження», а позивачем у позовній заяві не зазначено жодної норми закону, яку порушив відповідач, що, на думку представника відповідача, свідчить про те, що позовні вимоги ґрунтуються виключно на припущеннях.

Стосовно позовних вимог щодо визнання недійсним звіту про оцінку майна, представник відповідача послався на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України саме суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання та експерт несуть відповідальність щодо надання необ'єктивного висновку про вартість майна, а державний виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів чи перевіряти достовірність інформації, зазначеної у висновку про вартість майна.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи 1 у письмових поясненнях щодо позовної заяви послався на те, що доводи позивача в частині не проведення ознайомлення з об'єктом оцінки суб'єктом оціночної діяльності та необ'єктивності оцінки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, представник третьої особи 1 зазначив, що огляд об'єктів нерухомого майна проведено оцінювачем разом з представником стягувача, а до самого звіту про вартість майна додано фото такого нерухомого майна.

Також представник третьої особи 1 наголосив й на тому, що дії державного виконавця в частині винесення постанови про проведення оцінки майна боржника повністю узгоджуються з приписами Закону України «Про виконавче провадження» та є правомірними, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи 2 у письмових поясненнях щодо позовної заяви зазначив, що 11 червня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

02 липня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №55614508.

Суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» доручено провести експертну оцінку описаного майна боржника, а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,30 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22, до складу якого входять побутове приміщення двоповерхове, будівля виробнича багатоповерхова, будівлі головного корпусу - загальною площею 7 569,80 кв.м під літерами «Й», «Й1-Й2», галерея побачі бетону, будівля спецтехпризначення - 37,00 кв.м під літерою «Л», склад цемента - загальною площею 451,00 кв.м під літерою «О», бетонний вузол, будівля спецтехпризначення - загальною площею 213,40 кв.м під літерою «П», підсобне приміщення - загальною площею 144,30 кв.м під літерою «Х».

Тому, на думку представника третьої особи 2, дії державного виконавця щодо проведення оцінки вартості нерухомого майна в рамках виконавчого провадження є правомірними, оскільки діючим законодавством України передбачено звернення до суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у разі здійснення оцінки щодо нерухомого майна.

Стосовно не проведення огляду об'єкта оцінки, представник третьої особи 2 зазначив, що такі твердження позивача ґрунтуються виключно на власних припущеннях та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, представник третьої особи 2 зазначив, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором, він не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин, а лише підтверджує висновки та дії суб'єкта оціночної діяльності щодо реалізації практичної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року призначено судове засідання для розгляду клопотання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року клопотання представників позивача про відмову від позову залишено без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 11 грудня 2018 року представник позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи 1 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у їх задоволені відмовити, підтримавши доводи, викладені у письмових поясненнях щодо позовної заяви. Представник відповідача та представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи 1, розглянувши подані сторонами та іншими учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини 1, абзаців 1-3 частини 2 статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Частиною 3 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У відповідності до частини 5 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З наданої суду копії матеріалів виконавчого провадження №55614508 вбачається, що 20 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі 7859, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на майновий комплекс, загальною площею 8526,3 квадратних метрів, який знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22 та який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а за рахунок коштів, отриманих від реалізації майнового комплексу задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виключно щодо заборгованості за тілом кредиту (без врахування заборгованості за відсотками) у розмірі 14 857 932 євро 43 євроценти, що станом на 13 листопада 2017 року становить еквівалент 459 147 256,92 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 23 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55614508 щодо примусового виконання вказаного вище виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. №7859 від 20 грудня 2017 року.

11 червня 2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. вирішено описати та накласти арешт на майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 квадратних метрів, який складається з: побутове приміщення двоповерхове, будівля виробнича багатоповерхова, будівлі головного корпусу, площею 7 569,80 кв.м, Й, Й1 - Й2; галерея побачі бетону, будівля спецтехпризначення, площею 37,00 кв.м, Л; склад цемента, площею 110,80 кв.м, М; будівля котельні двоповерхова, площею 451,00 кв.м, О; бетонний вузол, будівля спецтехпризначення, площею 213,40 кв.м, П; підсобне приміщення, площею 144,30 кв.м, Х, реєстраційний номер 00, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 02 липня 2018 року в рамках виконавчого провадження №55614508 призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба», якому доручено протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою надати висновок (звіт) з питань ринкової вартості майна, а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 квадратних метрів, який складається з: побутове приміщення двоповерхове, будівля виробнича багатоповерхова, будівлі головного корпусу, площею 7 569,80 кв.м, Й, Й1 - Й2; галерея побачі бетону, будівля спецтехпризначення, площею 37,00 кв.м, Л; склад цемента, площею 110,80 кв.м, М; будівля котельні двоповерхова, площею 451,00 кв.м, О; бетонний вузол, будівля спецтехпризначення, площею 213,40 кв.м, П; підсобне приміщення, площею 144,30 кв.м, Х, реєстраційний номер 00, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22, а також останнього попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, за надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

У відповідності до наявної копії звіту про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки майнового комплексу, загальною площею 8 526,30 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22 від 09 липня 2018 року, складеного оцінювачем ОСОБА_6 Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба», вартість майна, отримана в результаті оцінки, становить 25 080 666,67 грн без ПДВ.

У додатках до вказаного звіту містяться фотографії об'єкта оцінки, а також інформація про об'єкти порівняння, використані в рамках порівняльного підходу.

27 липня 2018 року за вих. №55614508/20.1/10 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. на адресу сторін виконавчого провадження №55614508 направлено повідомлення про оцінку арештованого майна.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині вчинення державним виконавцем неправомірних дій щодо визначення вартості майна, представник позивача посилається на порушення останнім вимог статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, проте, в чому саме полягає порушення вимог цієї статті або які саме положення чинного законодавства України, що регулює вчинення державним виконавцем виконавчих дій в межах примусового виконання виконавчого документа, як в позовній заяві, так і в судовому засіданні представником позивача зазначено не було.

Аналіз наведених норм діючого законодавства України та досліджених судом доказів, які наявні в матеріалах даної адміністративної справи, дозволяє суду дійти висновку, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб'єкта оціночної діяльності, доручення останньому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 19 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на не проведення суб'єктом оціночної діяльності огляду майна під час виготовлення звіту про його вартість.

В той же час такі твердження представника позивача спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема самим звітом про оцінку майна, що підтверджує факт здійснення огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки (сторінки 27-31 Звіту).

Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» в частині визнання недійсним звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_3 від 09 липня 2018 року щодо майна, а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 3 статті 20 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Наведене свідчить про те, що письмовий звіт надається суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в межах обсягу питань, що містяться в постанові.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно приписів частини 5 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Тобто, законодавець надав можливість оскарження до суду кожною із сторін результатів визначення вартості чи оцінки майна, але з норми Закону України «Про виконавче провадження» прямо не випливає порядку визначення як суб'єктного складу сторін у спорі про оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, так і способу захисту цивільних прав та інтересів, що, в обох випадках, визначається самостійно суб'єктом оскарження.

За таких обставин, суд відзначає, що позивач не обмежений в наданих йому чинним законодавством процесуальних правах звернення до суду як за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у інший спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, а також за інших, визначених, на його думку, підстав позову, мотивованих питаннями, пов'язаними з результатами визначення вартості чи оцінки майна.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ (далі по тексту - Закон України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ)

Згідно з частиною 4 статті 3 Закон України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року у справа № 914/881/17.

В подальшому, правові позиції щодо питань застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна, викладено в Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 04 липня 2018 року, справа № 711/650/13-ц, згідно якої: «Верховний Суд звертає увагу, що 13 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою у справі № 914/881/17 зробила наступний висновок про застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна - за змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним».

У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє право позивача, що підлягає судовому захисту, а сам звіт про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки майнового комплексу, загальною площею 8 526,30 кв.м за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22 лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань.

Крім того, суд не приймає до уваги надану представником позивача копію Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна - виробничо - складського комплексу у складі будівель та споруд, який розташований за адресою: місто Київ, Святошинський район, вулиця Жмеринська, 22, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «МЮК «Соломон - Груп», відповідно до якого ринкова вартість нерухомого майна станом на 30 червня 2016 року становить 69 639 234,00 грн без врахування ПДВ та наданий представником третьої особи 1 висновок про вартість майна - майнового комплексу, загальною площею 8 526,30 кв.м, що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», відповідно до якого станом на 03 грудня 2018 року ринкова вартість майна становить 24 598 370,00 грн, з огляду на те, що вказані Звіт та Висновок про оцінку майна не були предметом розгляду державним виконавцем під час винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності та визначення вартості описаного та арештованого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», як і не були подані суб'єкту оціночної діяльності для порівняння під час проведення такої оцінки майна в рамках виконавчого провадження №55614508.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій, вчинених в рамках виконавчого провадження №55614508 з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст рішення суду виготовлений 17 грудня 2018 року.