Справа № 825/2397/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2397/18 Головуючий у 1 інстанції: Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомленння-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області № 0-2502 від 22 травня 2018 року про зобов'язання ОСОБА_5 сплатити транспортний податок за 2016 рік в сумі 25 000,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № 0-2502 від 22.05.2018 р. про зобов'язання ОСОБА_5 сплатити транспортний податок за 2016 рік в сумі 25000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДФС у Чернігівській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що при визначенні податкового зобов'язання податковий орган керувався інформацією отриманою від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо легкових автомобілів, а тому оскаржуване рішення відповідає вимогам законодавства.

12 грудня 2018 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким він підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5, на момент виникнення спірних правовідносин була власником легкового автомобіля марки "LEXUS" модель "RX 350", 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата першої реєстрації транспортного засобу - 14 грудня 2013 року, що підтверджується копією договору дарування автомобіля.

У зв'язку з вищенаведеним, згідно із пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2018 року № 0-2502, яким визначено суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.

В силу підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно п.п. 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 24.12.2015 р. №928 з 01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату на рівні 1378 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500,00 грн. (750 х 1378,00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Відповідно до п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Так, згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Чернігівській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі інформації отриманої від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, яка завантажена до розділу «Перелік суб'єктів та об'єктів оподаткування» (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів») ІТС «Податковий блок»).

При цьому, 18 лютого 2016 року Постановою Кабінету Міністрів України №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, що набрала чинності 19 лютого 2016 року, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Матеріали справи свідчать, що згідно заяви позивача поданої до Бахмацького відділення Прилуцької ОДПІ, пробіг автомобіля ОСОБА_5 становить 48504 км.

Відповідно до листа Мінекономрозвитку вих. № 3805-05/32336-05 від 27.07.2018 р., середньоринкова вартість автомобіля марки "LEXUS" модель "RX 350" з об'ємом циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску та пробігом в 48504 км., розрахована у 2016 році згідно з Методикою, становила 991 018,38 грн (з ПДВ) (а.с. 58-59).

Отже, відповідно до інформації, наданої Мінекономрозвитку, середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить 991 018,38 грн., що є меншим ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача відсутні підстави вважати вищезазначений автомобіль позивача об'єктом оподаткування транспортним податком.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018 року