Справа № 744/205/16-а
Суддя: Смага С. В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/205/16-а
Провадження № 2-а/744/38/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Фільчаговій Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяни Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.02.2016 року № 25-20-010/0010-0003, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем, ОСОБА_1, пред'явлено позов, який відповідає формі позовної заяви, до відповідача, головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяни Юріївни, в якому позивач просить поновити пропущений строк звернення до суду, встановлений ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення; задовольнити позов та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 23 лютого 2016 року № 25-20-010/0010-0003, винесену відповідачем.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 23 лютого 2016 року відносно нього, генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос» ОСОБА_1 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень за ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для накладення адміністративного стягнення було те, що, на думку відповідача, позивач свідомо допустив протиправний характер своєї дії - перешкоджання діяльності Управління Держпраці у Чернігівській області.

На думку позивача притягнення його до адміністративної відповідальності відбулося внаслідок порушення посадовою особою - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Т. Ю. Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, наказу Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390.

На думку головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Т.І. у неї були всі законні підстави для проведення перевірки. У своїх поясненнях позивач звертав увагу відповідача на Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, підпунктом 7 пункту 11 якого встановлено, що голова Держпраці забезпечує виконання Держпраці та її територіальними органами наказів Мінсоцполітики та доручень Міністерства соціальної політики з питань, що належать до компетенції Держпраці. Наказ Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390, яким затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів. Даний наказ є чинним і обов'язковим до виконання територіальними органами Держпраці.

В поясненні від 29.01.2016 позивач зазначав, що головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Т.І. не враховані положення п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII, яким встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначений пункт не є зміною або доповненням до Податкового кодексу України. Це положення створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятків контролюючі органи.

Винятки встановлюються лише по відношенню до рівня доходу підприємств, установ та організацій - без дозволу Кабінету Міністрів України можна перевірити лише ті, у яких дохід за рік, що передував перевірці, перевищив 20 мільйонів гривень. Це не його особиста думка це роз'яснення Державної регуляторної служби України. На підтвердження додав до пояснення роздруківку з сайту Державної регуляторної служби України.

У постанові про адміністративне правопорушення відповідач зазначає: «Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу. Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податного та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику) його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції».

Отже, Управління Держпраці України у Чернігівській області не є відповідним контролюючим органом в розумінні Податкового кодексу України, а тому на нього не розповсюджуються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII.

Інших обмежень на проведення перевірок, відповідно до законодавства немає. Перевірки суб'єктів господарювання органами державного нагляду (контролю) мають проводитись відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позиція викладена позивачем у поясненнях є офіційною позицією Державної регуляторної служби України. З'ясування визначених законодавством повноважень центральних органів виконавчої влади щодо надання ними роз'яснень стосовно межі дії мораторію на перевірки суб'єктів господарювання необхідно проводити з урахуванням положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-ІV. Зазначений Закон встановив правові та організаційні засади державної регуляторної політики всіма державними регуляторними органами.

Із постанови про адміністративне правопорушення позивачу не зрозуміло, чи то особиста думка відповідача чи роз'яснення інших центральних органів, однак у практичному значенні як суб'єктам господарювання, так і органам державного нагляду належить керуватися виключно роз'ясненнями уповноваженого на це органу здійсненими у межах його прямої компетенції.

Позивач вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відбулося з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Конституції України. Так складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося за відсутності позивача, що не передбачено ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу робиться запис про це. При складанні протоколу особі, яка притягається до відповідальності роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Позивачу ж було запропоновано ознайомитися з правами передбаченими ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 63 Конституції України після складання протоколу.

Для порушення адміністративної справи, необхідні достатні підстави. Справа може бути порушена, якщо є об'єктивні дані про наявність ознак адміністративного правопорушення (протиправність, винність, карність). На думку позивача, його протиправність і винність полягала в тому, що він не поділяв позицію відповідача і, посилаючись на роз'яснення уповноваженого на це органу - Державної регуляторної служби України здійсненими у межах його прямої компетенції, положення Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджений наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390, свідомо допустив протиправний характер своєї дії - створив перешкоди у діяльності Управління Держпраці у Чернігівській області.

Позивач вважає, що не можна говорити про протиправний характер його дії, оскільки його дії були вчиненні у відповідності до нормативно-правових актів.

У постанові про адміністративне правопорушення вказується, що його висновки є не вірними, але це не його висновки, а положення Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390, роз'яснення Регуляторної служби України - органу уповноваженого надавати роз'яснення з питань застосування законодавства з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Незрозуміло, чому висновки відповідача мають пріоритет перед наказом Мінсоцполітики, перед роз'ясненнями Державної регуляторної служби України. У постанові відповідач посилається на статтю 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду контролю), передбаченого цим Законом. В той же час норми цього Закону не є обов'язковими для відповідача як того вимагає Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів. Відповідач не звернув увагу на положення ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідно до якого у разі якщо норма закону або іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання. Позивач вважає, що в даному випадку є правова невизначеність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (у005р710-05) у справі про постійне користування земельними ділянками вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини) (у005р710-05 ).

На думку позивача, не врахування роз'яснень Державної регуляторної служби України, наказу Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390, яким затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів призвело до незаконного вирішення справи.

Постанову про адміністративне правопорушення він отримав 03 березня 2016 року, що підтверджується супровідним листом Управління Держпраці в Чернігівській області, що є поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, встановленого ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою судді від 12 березня 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року поновлено позивачу строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення стягнення з поважної причини; адміністративний позов задоволено частково, спірну постанову скасовано частково в частині розміру штрафу зі зменшенням суми штрафу з 1360 гривень до 850 гривень.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року скасовано, адміністративний позов задоволено, спірну постанову скасовано.

Постановою Верховного Суду від 15листопада 2018 рокупостанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у вищевказаній справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді від 03 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та призначено розгляд справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що, на його думку, позов підлягає задоволенню за обставин, викладених у ньому.

Відповідач, головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяна Юріївна у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, вважає, що винесена нею постанова про накладення на відповідача адміністративного стягнення є законною, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає за необхідне задовольнити позов повністю за наступних обставин.

У справі встановлено, що відповідачем, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяною Юріївною 23 лютого 2016 року було винесено постанову № 25-20-010/0010-0003 про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок за ст. 1886 Кодексу України про адміністративні правопорушення за створення перешкод для діяльності Управління Держпраці у Чернігівській області, яке виразилось у недопущенні відповідача для проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос», генеральним директором якого є позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу України про адміністративні правопорушення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V в редакції, яка діяла станом на дати виходу відповідача для проведення перевірки додержання законодавства про працю у ТОВ «Агрофірма «Колос» (25 січня 2016 року та 29 січня 2016 року), підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачалось, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що підставою проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос» стало звернення Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 листопада 2015 року вих. № 1-2/4033, згідно відомостей якого було направлено до Управління Держпраці у Чернігівській області матеріали перевірки по ТОВ «Агрофірма «Колос» від 12 листопада 2015 року та у якому містилося прохання про результати розгляду та прийняття рішення повідомити вказане управління. Будь-якого прохання про проведення перевірки ТОВ «Агрофірма «Колос» вказане звернення не містить.

У відповідності з п. 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390, інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Таким чином, на час виходу відповідача для проведення перевірки додержання законодавства про працю у ТОВ «Агрофірма «Колос» (25 січня 2016 року та 29 січня 2016 року) були відсутні правові підстави для здійснення позапланової перевірки, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V в редакції, яка діяла станом на той час.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність згоди Держпраці України на проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю у ТОВ «Агрофірма «Колос».

Таким чином, в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1886 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення винесена з порушенням вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю провадженням.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяни Юріївни, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, адреса місця перебування: вулиця П'ятницька, будинок номер 39, місто Чернігів, 14000, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.02.2016 року № 25-20-010/0010-0003 - задовольнити повністю.

Винесену головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяною Юріївною, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, адреса місця перебування: вулиця П'ятницька, будинок номер 39, місто Чернігів, 14000, постанову від 23 лютого 2016 року № 25-20-010/0010-0003 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1886 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Смага