Справа № 815/4892/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4892/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення 14.06.2018р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, 3-ї особи ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність обєкту до експлуатації, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 року ПАТ «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» (правонаступник - ТОВ «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту ДАБІ в Одеській області та 3-ї особи ОСОБА_1, в якому просило суд скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкту до експлуатації від 13.12.2013 року за №ОД75 «Реконструкція складської бази (адміністративної будівля) літ.«А», складу «Б», підсобної будівлі «В», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б, копр.2, замовник будівництва ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2017 року з відповіді Департаменту ДАБІ в Одеській області позивачу стало відомо, що на підставі недостовірних даних в декларації про готовність обєктів до експлуатації від 13.12.2013р. ОСОБА_1 зареєстрував право власності на самочинні об'єкти нерухомості, а також на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 27.02.2014 року ОСОБА_1 протиправно отримав у приватну власність частину земельної ділянки, яка була у фактичному користуванні позивача та на якій знаходяться належні підприємству позивача обєкти нерухомості.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року адміністративний позов ТОВ «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» задоволено повністю. Скасовано реєстрацію Декларації про готовність обєкту до експлуатації від 13.12.2013 року за №ОД 75 «Реконструкція складської бази (адміністративної будівлі) літ. «А», складу літ. «Б», підсобної будівлі літ. «В» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 12б, корп.2, замовник будівництва ОСОБА_1, що зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 18.07.2018 року, представник Департаменту ДАБІ в Одеській області 25.07.2018 року та ОСОБА_2 25.07.2018 року, відповідно, подали апеляційні скарги, в яких значили що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018р., 06.08.2018 року та 17.09.2018р. (головуючий у суддя Стас Л.В., судді Градовський Ю.М., Турецька І.О.) по вказаним вище апеляційним скаргами було відкрито апеляційне провадження та призначено справу на 01.11.2018р.

Разом з тим, Указом Президента України №455/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Одеський апеляційний адміністративний суд та утворено П`ятий апеляційний адміністративний суд, у звязку з чим, 16.10.2018 року дану справу було передано іншому головуючому судді.

Ухвалою Пятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 року вказану справу було прийнято до провадження новоствореного апеляційного суду (головуючий у суддя Осіпов Ю.В., судді Бойко А.В.та Шевчук О.А.) та остання була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.12.2018р. о 14 год. 30 хв.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представники апелянтів - Авангардівської селищної ради Овідіопольського району, Департаменту ДАБІ в Одеській області та 3-я особа ОСОБА_1 без поважних причин не зявились, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.260,261,264).

В своїх апеляційних скаргах вищевказані відповідачі та 3-ї особи не наполягали на розгляді їх скарг за їхньою участю.

Представник позивача в судове засідання суду 2-ї інстанції зявився та, у звязку із не прибуттям до суду усіх апелянтів, надав письмову заяву-клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

12.12.2018 року (за 5 хв. до судового засідання) до канцелярії суду 2-ї інстанції від 3-ї особи ОСОБА_1 надійшла заява-клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю отримання останнім та надання до суду додаткових документів та доказів.

Проте, суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів ч.ч.1,9 ст.205 КАС України, вважає вказане клопотання 3-ї особи необґрунтованим та безпідставним, а зазначені в ньому причини відкладення розгляду справи неповажними та не відповідаючими вимогам ст.ст.79,205 КАС України.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

15.09.1970 року рішенням Виконкому Одеської обласної ради депутатів трудящих №482, за клопотанням Головпостачу УРСР, Облпостачзбуту передано земельну ділянку площею 8,3 га, розташовану на 7 км Овідіопольської дороги, зокрема, 2,5 га для будівництва бази.

10.08.2006 року рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №112-ІV надано Одеському ВАТ з матеріально-технічного забезпечення організацій невиробничої сфери «Одесоблпостачзбут» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 5 років земельної ділянки приблизною площею 2,98 га за рахунок земель смт. Авангард, не наданих у власність та користування (забудовані землі), для ведення виробничої та комерційної діяльності в смт. Авангард по вул.Базова,12Б.

14.12.2006 року розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації №1659 «Про оформлення права власності на будівлі та споруди Одеського ВАТ «Одесоблпостачзбут» на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області» було вирішено: 1) затвердити перелік будівель та споруд Одеського ВАТ «Одесоблпостачзбут» на території Авангардівської селищної ради; 2) оформити право власності на будівлі та споруди за Одеським ВАТ «Одесоблпостачзбуд», які знаходяться на території Авангардівської селищної ради за адресою: смт.Авангард, вул.Базова,12 «б», Овідіопольський район, Одеська область.

06.02.2007 року Виконкомом Авангардівської селищної ради, на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 14.12.2006р. №1659, ВАТ «Одесоблпостачзбут» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (адмінбудинок), 1А, 231,10 кв.м; котельня, 2Б, 87,0 кв.м, майстерня зарядна, ЗВ, 450 кв.м; навіс-склад, 4Г, 504,0 кв.м; склад «ДОК», 5Д, 384,0 кв.м; склад «МОДУЛЬ-2», 6Е, 945,0 кв.м; склад «Модуль 1», 7Ж, 1332,0 кв.м; насосна (пожежна), 8З, 65,0 кв.м; вагова, 9И, 12,0 кв.м; дизельна (пожежна), 10К, 62,40 кв.м; пожежний резервуар, 13 №1; трансформаторна підстанція, 14 №2; майданчик з краном, 15 №3; колія залізної дороги, 16 №4; відмостки, 17 І, ворота, 18 №5, огорожа,19 №6, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 12 «б».

30.11.2007 року рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №480-ІV були внесені зміни до рішення Авангардівської селищної ради №112-ІV від 10.08.2006р. та викладено п.1 цього рішення в такій редакції: «Надати Одеському ВАТ з матеріально-технічного забезпечення організацій невиробничої сфери «Одесоблпостачзбут» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 5 років земельної ділянки приблизною площею 2,98 га (забудовані землі) за рахунок земель смт.Авангард, що знаходяться в користуванні вищевказаного ВАТ з категорією земель «землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення», для ведення виробничої та комерційної діяльності в смт. Авангард по вул. Базова, 12Б».

29.12.2011 року рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №326-V було вирішено надати громадянину ОСОБА_1 у короткострокову оренду строком на 1 (один) рік земельну ділянку загальною площею 0,2398 га із земель комунальної власності, для обслуговування будівель та споруд виробничо-складської бази за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б; тимчасово, на час дії договору, присвоїти наступну адресу земельній ділянці: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул.Базова, 12б/2.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2012 року по справі №2-2850/12, за ОСОБА_1 визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді виробничих та невиробничих будівель та споруд, які складаються з позначених на плані: під літ. «А» - прибудови, площею 7,8 кв.м; під літ. «А-2» - контори, площею 16,7 кв.м; під літ. «а» - будівлі тераси, площею 7,2 кв.м; під літ. «Б» - складу, площею 348,5 кв.м; під літ. «Б1» - підвалу, площею 348,4 кв.м; під літ. «б» - прибудови, площею 12,4 кв.м; під літ. «В» - кладової, площею 8,6 кв.м, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 12б/2.

А додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року по цій же справі №2-2850/12, було визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді виробничих та невиробничих будівель та споруд, які складаються з позначених на плані: під літ. «А» - прибудови, площею 7,8 кв.м; під літ. «А-2» - контори, площею 16,7 кв.м; під літ. «а» - будівлі тераси, площею 7,2 кв.м; під літ. «Б» - складу, площею 348,5 кв.м; під літ. «Б1» - підвалу, площею 348,4 кв.м; під літ. «б» - прибудови, площею 12,4 кв.м; під літ. «В» - кладової, площею 8,6 кв.м, №1-6 споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б/2.

Проте, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012 року вказані вище рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2012р. та додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.08.2012р. були скасовані та ухвалені нові, якими відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно (за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б/2) та відмовлено у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення.

13.12.2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації обєкта, який належить до ІІ категорії складності №ОД75 з реконструкції складської бази (адміністративної будівлі) літ. «А», складу літ. «Б», підсобної будівлі літ. «В», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б/2.

Не погоджуюсь з зазначеними вище діями 3-ї особи та рішенням Інспекції ДАБК, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038, Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999р. №687-XIV, «Порядком виконання будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч.1,2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-ХІV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як визначено ч.ч.4,5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Але, при цьому, слід зазначити, що як слідує зі змісту приписів п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, лише після: реєстрації відповідною Інспекцією ДАБК (Департаментом ДАБІ) декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною 2 ст.34 вказаного Закону передбачено, що зазначені у ч.1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

А відповідно до положень ч.3 цієї ж статті 34, орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до вимог чч.1,2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію ж декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні Інспекції ДАБК (або Департамент ДАБІ) на безоплатній основі протягом 5-ти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Як вбачається з ч.3 ст.36 вказаного Закону №3038, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України, в даному випадку, Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, якою, в свою чергу, затверджено «Порядок виконання будівельних робіт», додатком 2 до якого, затверджено форму такої декларації.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та спірної декларації, в період з 2010р. ОСОБА_1, грубо порушуючи вимоги ч.ч.1-3 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без будь-якого дозволу Інспекції ДАБК (Департаменту ДАБІ) та без реєстрації декларації про початок будівельних робіт, самовільно (самочинно) провів будівельні роботи з реконструкції складської бази (адміністративної будівлі та складу) за адресою: смт.Авангард, вул.Базова,12б/2 та, з метою легалізації самовільно реконструйованого ним обєкта нерухомого майна, за допомогою рішень Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2012р. і 16.08.2012р. по справі №2-2850/12 (які в подальшому були скасовані рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012р., як незаконні) набув на це самочинно збудоване майно право власності та в грудні 2013 року подав до Департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про готовність цього самовільно реконструйованого обєкта до експлуатації, яка, в свою чергу, без належної перевірки, була прийнята та зареєстрована відповідачем 13.12.2013 року за №ОД75.

Проте, судова колегія, уважно дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги вищезазначені обставини, приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що Департаментом ДАБІ, в даному випадку, було необґрунтовано (т.б. без будь-якої перевірки) та передчасно зареєстровано спірну декларації про готовність цього обєкту до експлуатації, яка, в свою чергу, містить чимало недостовірних даних.

Так, процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів безпосередньо визначено «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №461).

Згідно із п.2 вказаного Порядку №461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

А у відповідності до п.п.17-21 цього ж Порядку, реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Так, декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції 2 (два) примірники декларації за формою згідно з додатком 1. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Разом з тим, відповідно до вимог п.29 даного Порядку, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (т.б. встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Також, Інспекція (Департамент) скасовує реєстрацію декларації і за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Так, судами обох інстанцій з матеріалів справи та оскаржуваної декларації встановлено, що в графі «Початок будівництва» цієї декларації відсутня будь-яка інформація про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт або щодо наявності дозволу на будівництво (реконструкцію).

При цьому, слід звернути увагу на те, що як вже зазначалося вище, з матеріалів справи видно, що 3-я особа - ОСОБА_1, всупереч вимогам ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не звертався на адресу відповідача із заявою про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, що передує та є обовязковою умовою реєстрації декларації про готовність обєкту до експлуатації.

Далі, як вбачається зі спірної декларації, у графі 7 «Інформація про земельну ділянку» замовник ОСОБА_1 вказує земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова, 12б/2; площа 0,2398 га; кадастровий номер: :02:002:0205; документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер №2311564, виданий Реєстраційною службою Овідіопольського району управління юстиції Одеської області від 11.04.2013 року; форма власності або користування «приватна».

Разом з тим, як видно зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за ОСОБА_1 оформлено право приватної власності на вищевказану земельну ділянку лише тільки 27.02.2014 року на підставі укладеного договору купівлі-продажу (т.1 а.с.27-30, т.3 а.с.45-50).

Отже, з огляду на зазначене та враховуючи вказані вище обставини, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що 3-я особа ОСОБА_1 під час реєстрації спірної декларації про готовність до експлуатації цього самочинного обєкта (збудованого самовільно, без будь-якого дозволу та без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) у графі 7 «Інформація про земельну ділянку» свідомо вказав недостовірні відомості.

Будь-яких доказів зворотного на спростування зазначених вище обставин 3-ю особою та представником відповідача ані до суду 1-ї інстанції, ані до суду 2-ї інстанції не надано.

Що ж стосується позиції 3-ї особи про те, що спірною реєстрацією декларації жодним чином не порушуються права позивача, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає її помилковою та безпідставною, з огляду на зазначене.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в ході судового розгляду в суді 1-ї інстанції до матеріалів справи було надано докази, які свідчать про фактичне користування спірною земельною ділянкою за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б ще з 1970 року. У позовній заяві та додаткових поясненнях позивач зазначає перелік майна із зазначенням його місцезнаходження, що перебуває у приватній власності. Також, як свідчать матеріали справи, представник позивач надав до окружного суду і схему земельної ділянки, що мала бути відведена у власність TOB «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ».

Одночасно, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не бере до уваги і посилання 3-ї особи на те, що позивачем нібито не було надано достатніх доказів, які б підтвердили, що не існує адреса: смт.Авангард, вул.Базова,12б/2, оскільки в матеріалах справи наявне рішення Авангардіської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 29.12.2011р., на підставі якого ОСОБА_1 тимчасово передано в оренду земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б та тимчасово присвоєно цій земельній ділянці адресу - смт.Авангард, вул. Базова, 12б/2.

При цьому, суд зазначає, що жодного розпорядження (рішення) стосовно присвоєння цій земельній ділянці зазначеної адреси Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області не виносилось та доказів на підтвердження зазначеного 3-ю особою суду не надано.

Окрім того, одночасно необхідно зазначити й про той факт, що на сьогоднішній день в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходяться чимало цивільних справ, а саме: 1) №509/3690/17 - за позовом ПАТ (TOB) «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» до ОСОБА_1 та 3-ї особи Авангардівської селищної ради про витребування від ОСОБА_1 об'єктів нерухомості (нежитлове приміщення, складська база, об'єкти нежитлової нерухомості загальною площею (кв.м): 941, Опис: А - Адміністративна будівля, загальною площею - 25,2 кв.м, Б - склад, загальною площею - 909,8 кв.м, В -підсобне, загальною площею - 6,0 кв.м, №1-4 огорожа, загальною площею - 314 кв.м, І -мостіння, загальною площею - 1914 кв.м., II -пандус, загальною площею - 117 кв.м.) за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, см.Авангард, вул. Базова,12б/2; 2) №509/3700/17 - за позовом ПАТ (TOB) «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» до ОСОБА_1 та Авангардівської селищної ради про визнання недійсним нотаріального договору купівлі-продажу земельної ділянки №119 від 27.02.2014р.

Також, судова колегія вважає за необхідне наголосити ще й на тому, що надання 3-й особі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки рішенням Авангардівської селищної ради №326-V від 29.12.2011р. фактично відбулося до того, як зазначена сільрада скасувала власне рішення №112-IV від 10.08.2006р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки Одеському ВАТ «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ», оскільки скасовано останнє рішення було рішенням Авангардівської селищної ради за №346-V від 29.12.2011р. Тобто, прийняттю цього рішення №346-V передувало прийняття рішення №326-V.

Таким чином, із вищенаведеного видно, що позивач - TOB «ОДЕСОБЛПОСТАЧЗБУТ» станом на сьогоднішній день фактично намагається поновити власні порушені майнові права на як на нерухоме майно, так і на спірну земельну ділянку, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б.

За таких обставин, суд вважає, що реєстрація відповідачем 13.12.2013 року поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об'єкту до експлуатації напряму зачіпає права та інтереси підприємства позивача, яке, в свою чергу, підлягає судовому захисту.

Крім того, слід зазначити й про те, що відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, судами обох інстанцій встановлено факт подання ОСОБА_1 недостовірних даних, наведених у декларації про готовність обєкту до експлуатації від 13.12.2013 року за №ОД75, які свідчать про самочинність будівництва.

Так, по-перше, спірна земельна ділянка без кадастрового номеру і з тимчасовою адресою (Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,12б/2, згідно рішення Авангардівської селищної ради за №326-V від 29.12.2011р.) та на підставі тимчасового договору оренди земельної ділянки на 1 рік від 27.01.2012 року була надана ОСОБА_1 в оренду для «обслуговування» будівель та споруд виробничо-складської бази. Тобто, цей 1-річний договір оренди не передбачав право ОСОБА_1 на «забудову» вказаної земельної ділянки, і в той же час на момент його укладення ОСОБА_1 фактично не мав ані у власності, ані в користуванні будь-яке нерухоме майно на цій земельній ділянці. Тобто, ОСОБА_1 самовільно збудував нерухоме майно на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

По-друге, як вже зазначалося вище, замовник ОСОБА_1 не мав жодного дозвільного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

І по-третє, як встановлено судом, ОСОБА_1 13.12.2013 року подав на реєстрацію про готовність до експлуатації реконструйованого об'єкта, не маючи на об'єкт нерухомого майна у первинному стані (т.б. до реконструкції) права власності, оскільки рішення суду про визнання за ним права власності на самочинно збудований об'єкт було скасоване апеляційним судом ще в грудні 2012 року.

Отже, за вказаних обставин, апеляційний суд, уважно дослідивши і оцінивши надані сторонами докази, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки спірна реконструкція (будівництво) складської бази 3-ю особою була здійснена самовільно, тобто без будь-якого дозволу Інспекції ДАБК та без реєстрації декларації про початок будівельних робіт, а в подальшому, т.б. 13.12.2013 року фактично легалізована реєстрацією спірної декларації, в якій наведено недостовірні дані, то відповідно, рішення відповідача, повязане із реєстрацією цієї декларації є неправомірним та, у відповідності до вимог п.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дійсно підлягає скасуванню, що, в свою чергу, і було правильно вирішено судом 1-ї інстанції.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційних скаргах доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, відповідно до ст.316 КАС України, залишає ці апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,309,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: ОСОБА_3

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_4