Справа № 420/5814/18
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1502/18
Справа № 420/5814/18
УХВАЛА

10 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09.11.2018 року звернувся позивач з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності №584,584,586 від 12.10.2018 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року справа передана на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла 20.11.2018 року до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року позовну заяву залишено без руху, у звязку з невідповідністю вимогам ч. 5 ст. 160 КАС України та на підставі того, що не надано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду.

До суду 04.12.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 в новій редакції на виконання вимог ст. 160 КАС України та заява про поновлення пропущеного процесуального строку щодо оскарження.

Заява обґрунтована тим, що позивач не був присутній на засіданні комісії та отримав приписи, протоколи, постанови поштою 07.11.2018 року.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості доводам позивача на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 286 КАС України закріплено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Дійсно з листа Директора ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_3 №058-04-1585 від 29.11.2018 року вбачається, що рекомендований лист відправником якого є ДАБІ Одеської області на імя ОСОБА_1 вручено адресату 07.11.2018 року.

При цьому, позивач зазначає, що не був присутній на засіданні комісії в день винесення постанови.

З копії постанов № 584, 585, 586 від 12.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання примірника постанов. В протоколах же вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень.

Таким чином, твердження позивача щодо відсутності на засіданні комісії спростовуються матеріалами справи.

Отже, позивач знав про винесені постанови, проте відмовився їх отримувати, а значить звернувся до суду з пропуском 10-денного строку звернення, що відраховується від дня ухвалення постанови.

За загальним правилом строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Тож, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав (на думку позивача) 12.10.2018 року, в той час як позов до Одеського окружного адміністративного суду подано 09.11.2018 року, тобто не через 10 днів, як того вимагає КАС України, а через 28 днів.

Згідно приписів ст. ст. 122 123 КАС України у заяві про поновлення строку до суду позивачем необхідно зазначити поважні причини.

Так, ключовою є фраза поважні причини а отже, це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача тобто, якщо строк був пропущений з поважних причин це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Слід зазначити, що процесуальний Закон не дає визначення терміну поважні причини. Між тим в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 року по справі № 6-26370кс04 (№ в ЄДРСРУ 135558) вказане наступне: Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або ускладненим.

Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-240а13 (№ в ЄДРСРУ 36171760) передбачено, що обставини, з якими сторона повязує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом тільки у випадку, якщо заявлена вимога про застосування цих строків.

З огляду на викладене, суд не вбачає поважних причин для пропуску строку звернення до адміністративного суду, натомість зазначені позивачем причини суд поважними не вважає.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "ОСОБА_2 проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на розгляд його справи судом.

Стосовно питання доступу до суду ЄСПЛ зазначив в ухвалі щодо прийнятності Заяви № 6778/05 «МПП "Голуб" проти України» від 18 жовтня 2005 р., що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обовязків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36).

ЄСПЛ наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результатом правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чіткість регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, як має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту свої прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконань ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певними процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимули учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можу, вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суд після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст.123 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України).

Враховуючи, що судом не встановлено достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 287 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя В.Я.Бондар