Справа № 1440/1660/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р. м.ОдесаСправа № 1440/1660/18

Категорія: 4 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Миколаїв

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не встановлення порядку видачі дипломів, які видавались до 1991 року в Українській РСР; зобов'язати відповідача встановити порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися в Українській РСР до 1991 року, мотивуючи його тим, що не прийняття відповідачем Порядку видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 року, унеможливлюють навчальним закладом видачу йому дублікату диплома, відповідно така бездіяльність відповідача порушує його права.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у позові відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не встановив, що саме було виготовлено університетом - дублікат диплома чи дублікат диплома спеціаліста.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у 1981 році позивач закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут і отримав диплом, який втрачено.

У позовній заяві позивач зазначив, що не може отримати дублікат диплома у правонаступника учбового закладу, у якому він здобув освіту - Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського, оскільки відсутній порядок видачі дублікатів дипломів, виданих до 1991 року.

З цим питанням позивач звертався до Міністерства освіти і науки України, на своє звернення він отримав лист, в якому зазначено, що Міністерством освіти і науки України вже прийнято Порядок, яким визначено порядок видачі дублікатів всіх дипломів, в тому числі і виданих до 1991 року в Українській РСР.

Не погодившись із тим, що цей порядок регулює видачу дублікатів дипломів, виданих до 1991 року, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт не забезпечення існуючим Порядком можливості навчального закладу у видачі позивачу дублікату втраченого диплома.

П'ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до п. 1 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2015 року №249 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 25.10.2016 року), Порядок встановлює механізм замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту державного зразка за акредитованою освітньою програмою (спеціальністю, напрямом підготовки) та у власних документах про вищу освіту, виданих вищими навчальними закладами за неакредитованою освітньою програмою (далі - документ про вищу освіту), а також обліку документів про вищу освіту та додатків до них.

Згідно п.п. 1 п. 19 Порядку, дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються вищим навчальним закладом (відокремленим структурним підрозділом) у разі втрати, викрадення, знищення тощо документа.

Відповідно до п. 20 Порядку, у дублікатах документа про вищу освіту та додатка до нього відтворюється найменування, яке мав вищий навчальний заклад на дату закінчення його випускником. При цьому дублікат документа про вищу освіту підписується керівником або іншою уповноваженою особою та скріплюється печаткою вищого навчального закладу, який створив (сформував) Замовлення, із зазначенням дати підпису.

З огляду на вищезазначені норми, відповідачем прийнято Порядок, за яким вищі навчальні заклади здійснюють видачу дублікатів дипломів про вищу освіту, в тому числі виданих до 1991 року, тобто судом не встановлено бездіяльність відповідача щодо не прийняття порядку видачі дублікатів, виданих до 1991 року.

Крім того, встановлення порядку видачі дублікатів документів про вищу освіту є правом держави та дискреційними повноваженнями відповідача.

Позивач посилається на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у справі 490/1324/18 від 11.06.2018 року про анулювання дублікату диплому, текст якого міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, але це не є підтвердженням не можливості його видачі, адже це рішення лише підтверджує те, що дублікат диплома був виготовлений, але у зв'язку із відмовою позивача в його отриманні, диплом було анульовано.

А тому, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачем не доведено факт не забезпечення існуючим Порядком можливості навчального закладу у видачі позивачу дублікату втраченого диплома.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі № 1440/1660/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.