Справа № 808/2377/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 грудня 2018 року Справа № 808/2377/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-А)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (69027, АДРЕСА_1)

про стягнення штрафних санкцій,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.06.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету штрафні санкції у розмірі 4233,00 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.07.2018 відкрито спрощене провадження у справі №808/2377/18.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що протоколами засідання ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 30.03.2018 №000013 та №000014 встановлено порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 26 та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу», а саме неподання на вимогу позивача документів щодо вартості розповсюдження реклами та розповсюдження засобом зовнішньої реклами реклами алкогольних напоїв. Позивачем прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 30.03.2018 №000012 та №000013, якими на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 2 533,00 грн. та 1 700,00 грн. відповідно. Штрафні санкції у добровільному порядку не сплачено. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості.

Відповідач відзиву на позов не надав; копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу ОСОБА_1, зазначену у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення зв'язку «за незапитанням».

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивачем пред'явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належить до справ незначної складності підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 07.12.2015, про що свідчить безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.01.2018 ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000005, згідно якого 17.01.2018 об 11 год. 10 хв. в порушення вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу» Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на зовнішній поверхні кіоску за адресою: АДРЕСА_2 розповсюджується засобом зовнішньої реклами реклама алкогольних напоїв.

До протоколу додано фото засобу зовнішньої реклами алкогольних напоїв, а саме рекламу пива «Чернігівське».

Вимогою від 17.01.2018 №08213/311 зобов'язано відповідача з'явитися до ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області та надати документи на розміщення реклами (макети, дозволи, документальне підтвердження вартості тощо).

17.01.2018 позивачем винесено рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

На розгляд справи відповідач не з'явився та документів на вимогу ГУ Держпродспоживслужби у Запорізькій області від 17.01.2018 не надав, у зв'язку із чим повторною вимогою від 16.02.2018 №082-13/1023 його зобов'язано надати наступні документи: макети розміщеної зовнішньої реклами, виписку з єдиного державного реєстру, письмові пояснення, дозволи на розміщення зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договори, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів тощо), а також повідомлено, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 30.03.2018 об 11 год. 15 хв. у приміщенні Управління захисту споживачів ГУ Держпродстоживслужби у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-а, кабінет №104.

23.03.2018 позивачем складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000018, про наявні ознаки порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме на вимогу позивача не надано документів, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю.

На розгляд справи відповідач повторно не з'явився та документів на вимоги ГУ Держпродспоживслужби у Запорізькій області не надав, у зв'язку із чим 30.03.2018 позивачем складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №000013, яким за неподання документів щодо вартості розповсюдження реклами, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», до відповідача вирішено застосувати штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №000014, яким за розповсюдження засобом зовнішньої реклами реклами алкогольних напоїв на зовнішній поверхні кіоску до відповідача вирішено застосувати штраф у розмірі 149 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішеннями від 30.03.2018 №000013 та №000012 до відповідача застосовано штраф у розмірі 2 533,00 грн. та 1700,00 грн. відповідно.

Вказані рішення направлено відповідачу 05.04.2018 із супровідним листом від 04.04.2018 №11-05-18/2026.

У зв'язку з несплатою відповідачем вказаної заборгованості у добровільному порядку, ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 (надалі - Закон № 270/96-ВР), який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10 вересня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова № 442), абз. 2 п. 1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015).

Відповідно до п. 2 вказаного Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (пп. 9 п. 4 Положення).

Вищезазначені повноваження знайшли своє відображення у Положенні про ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, затверджене Наказом від 25.02.2016 №11 Держпродспоживслужби, відповідно до п. 1 якого воно є територіальним органом Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вищого рівня та їй підпорядковане.

При цьому, Законом, який регулює відносини, які пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон №270/96-ВР, а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Так, на підставі ч. 1 ст. 16 Закону №270/96-ВР, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Частиною 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу», на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. п. 8-12, 14, 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день.

За приписами п. 16, 18 згаданого Порядку № 693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення ч. 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР до ФОП ОСОБА_1 за неподання вартості розповсюдження реклами застосовано штрафні санкції в розмірі 1 700,00 грн., про що прийнято рішення №000012, а також прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №000013, яким до відповідача за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами відповідно до вимог ч. 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР, застосовано штрафні санкції в розмірі 2533,00 грн.

При цьому, частиною 11 статті 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Крім того, у відповідності до п. 20 Порядку, накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснено оплату до державного бюджету штрафів на загальну суму 4233,00 грн., також відсутні докази оскарження до судових органів вищевказаних рішень про застосування штрафних санкцій, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій у розмірі 4233,00 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача - суб'єкта владних повноважень з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (69027, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету України штрафні санкції у розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 00 копійок на наступні реквізити: р/р 0003, код платежу 21081100, МФО 813015, одержувач УДКСУ у Олександрівському районі м. Запоріжжя, .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 17.12.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко