Справа № 826/14247/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 грудня 2018 року 15:43 № 826/14247/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, від відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_4
до Генеральної прокуратури України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов представника ОСОБА_4, в якому позивач просить суд:

«Зобов'язати службових осіб Генеральної прокуратури України вчинити дії, визначені у заяві адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення дотримання права громадянина України на захист № 3/8 від 18.07.2018, а саме - звернутись до Міністерства юстиції США із запитом про надання інформації, яка безпосередньо стосується громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та є необхідними для забезпечення дотримання права останнього на справедливий суд, а саме:

відомостей щодо всіх кримінальних справ (проваджень), які перебувають у провадженні правоохоронних та судових органів США та предмет яких безпосередньо стосується громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх поточного статусу;

поточного статусу кримінальної справи 06CR1989-H, яка перебуває (перебувала) у провадженні United States District Court of Southern District of California, та які рішення прийняті у вказаній вище справі щодо ОСОБА_4;

поточного статусу кримінальної справи № 2:08-cr-00160-SJF-AKT, яка перебуває (перебувала) у провадженні United States District Court of Eastern District of New York, та які рішення прийняті у вказаній вище справі щодо ОСОБА_4;

обмежувальних заходів, пов'язаних із вказаними вище справами, які продовжують діяти відносно ОСОБА_4, зокрема, наявності будь-яких обмежень для в'їзду ОСОБА_4 на територію США та вільного виїзду останнього за її межі;

результатів розгляду та вирішення компетентними органами Турецької Республіки запиту про видачу ОСОБА_4 на територію США для притягнення до кримінальної відповідальності;

причин, з яких компетентними органами Турецької Республіки не було здійснено видачу ОСОБА_4 на територію США для притягнення до кримінальної відповідальності;

змісту подальшого листування між компетентними органами СІЛА та Республіки Туреччина з питань, які безпосередньо стосуються ОСОБА_4 (у разі здійснення такого листування) та подальших заходів, вжитих США з метою видачі ОСОБА_4 та забезпечення його притягнення до кримінальної відповідальності.»

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач піддається кримінальному переслідуванню Сполученими Штатами Америки, а відповідач, в свою чергу, відмовляється звертатися з запитом для отримання інформації щодо такого переслідування.

При цьому, позивач посилається на приписи частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на відсутність обставини кримінального переслідування позивача в Україні та можливість звернення з запитом лише при виконанні функцій обвинувачення, а не захисту.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує представник позивача, ОСОБА_4 за ініціативою правоохоронних органів США був затриманий на території Турецької Республіки 27.07.2007 працівниками Національної поліції Турецької Республіки за участі працівників Секретної Служби США. Також представник позивача стверджує, що таке затримання було здійснене на підставі ордеру у кримінальній справі № 06CR1989-H, яка перебуває (перебувала) у провадженні United States District Court of Southern District of California, та яка безпосередньо стосувалась ОСОБА_4

Крім того, згідно із отриманою інформацією, у провадженні United States District Court of Eastern District of New York, перебувала кримінальна справа, яка також безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на адресу Генеральної прокуратури України надійшла заява адвоката ОСОБА_2 від 18.07.2018 з вимогою звернутися до Міністерства юстиції США із запитом про надання інформації щодо кримінальних справ, які перебувають у провадженні американських правоохоронних органів та стосуються ОСОБА_4.

За результатами розгляду заяви, відповідачем надано відповідь від 26.07.2018 за № 14/1/2-30431-07, у якій повідомлено про відсутність підстав для звернення до Міністерства юстиції США.

Вирішуючи питання правомірності позиції відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 541 Кримінального процесуального кодексу України, міжнародна правова допомога - проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, судового розгляду або для виконання вироку, ухваленого судом іншої держави або міжнародною судовою установою.

Частиною 1 ст. 545 КПК України визначено, що Генеральна прокуратура України звертається із запитами про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та розглядає відповідні запити іноземних компетентних органів.

Частиною 1 ст. 548 КПК України визначено, що запит (доручення, клопотання) про міжнародне співробітництво складається органом, який здійснює кримінальне провадження, або уповноваженим ним органом згідно з вимогами цього Кодексу та відповідного міжнародного договору України, а за його відсутності - згідно з цим Кодексом.

З вищезазначеного нормативного визначення суд доходить висновку, що міжнародна правова допомога полягає у здійсненні процесуальних дій, та обумовлена проведенням досудового розслідування, судового розгляду чи виконання вироку.

З огляду на те, що відповідач заперечує наявність досудового розслідування чи судового розгляду щодо позивача на території України, судом вбачається правомірною відмова в направленні запиту, оскільки направлення запиту щодо наявного за кордоном провадження не відповідає визначенню міжнародної правової допомоги.

Відповідно до статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з частиною 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Поняття «обвинувачення» слід розглядати з точки зору Конвенції. У такому випадку його можна визначити як «офіційне повідомлення відповідного державного органу, яке висловлює підозру у скоєнні кримінального правопорушення»; це визначення залежить також від наявності чи відсутності «важливих наслідків для становища [підозрюваного]» (Deweer проти Бельгії, §§ 42 і 46; Eckle проти Німеччини, § 73). (цитується по - Довідник із застосування статті 6 Європейської конвенції з прав людини Право на справедливий суд (кримінально-процесуальний аспект), © Рада Європи/Європейський суд з прав людини, 2014 рік https://www.echr.coe.int/Documents/Guide_Art_6_criminal_UKR.pdf. Розділ І, частина А, пункт 2.

З огляду на викладене, суд вважає, що до моменту отримання будь - якого офіційного повідомлення від уповноваженого органу, позивач не може вважатися обвинуваченим.

Згідно з викладеною у вищезазначеному виданні позицією, Конвенція не зобов'язує держав-учасниць накидати свої правила третім державам або територіям (Drozd і Janousek проти Франції і Іспанії, § 110). Сторони Конвенції не зобов'язані встановлювати, чи судовий розгляд у третій державі, наприклад, внаслідок екстрадиції, буде сумісним із кожною з умов статті 6. (Розділ VI, пункт 349).

При цьому суд враховує, що Сполучені Штати Америки не є стороною Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, у зв'язку з чим, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 17.12.2018.

Суддя С.К. Каракашьян