Справа № 814/962/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/962/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.02.2018 року № 236 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.03.2018 року № 206/ос «По особовому складу», яким її звільнено зі служби в поліції;

- поновити на посаді поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області з 12.03.2018 року.

- стягнути з Національної поліції України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що під час проведення службового розслідування їй не запропонували надати письмові пояснення, чим порушили її право на захист.

Понад те, на думку позивачки, суб'єктом владних повноважень, не доведено вчинення нею дисциплінарного проступку, оскільки вона не проходила огляд на стан сп'яніння ні за місцем вчинення адміністративного правопорушення, ні в медичному закладі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував спірні накази, поновив позивачку на посаді поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області, починаючи з 12.03.2018 року та стягнув з Національної поліції України на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 12.03.2018 року по 18.06.2018 року у сумі 11 577,05 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць.

Також суд зазначив, що рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 9 356,83 грн. підлягає негайному виконанню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що суб'єктом владних повноважень допущено порушення прав позивачки, оскільки останню не було опитано під час проведення службового розслідування, при цьому, відсутні докази складання посадовими особами акту про відмову позивачки надати письмові пояснення стосовно вчинення нею дисциплінарного проступку.

Суд першої інстанції вважав, що письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.01.2018 року, що наявні в матеріалах справи, не могли бути використані в ході проведення службового розслідування, оскільки вони надавалися позивачкою в рамках справи про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, апелянтом наголошується, що ОСОБА_2 19 січня 2018 року надала старшому інспектору з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП старшому лейтенанту поліції Ярошенку В.В., що входив до складу комісії, призначеної на проведення службового розслідування, пояснення щодо вчинення нею дисциплінарного проступку. Ці пояснення стосувались саме обставин проведення службового розслідування та не відбирались в рамках справи про адміністративне правопорушення. Понад те, з іншою метою вони не використовувались, окрім використання в рамках службового розслідування.

Апелянт вважає, що викладені обставини свідчать, що висновок суду першої інстанції, з цього приводу, є безпідставним та необґрунтованим.

Національна поліція України подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Представник апелянта у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

З 07.12.2015 року ОСОБА_2 проходила службу в Національній поліції України на посаді поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області та мала спеціальне звання сержанта поліції.

16.01.2018 року, близько о 01 год. 45 хв., в м. Миколаєві, пр-т Центральний, в районі буд. №68, екіпаж «Корвет-0410» у складі інспекторів роти №4 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП, за порушення п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху (не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла), зупинив автомобіль ВАЗ 2106, д/н 56002НІ під керуванням водія поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2, яка не перебувала на службі.

Інспектори, підійшовши до водія та спілкуючись з нею, виявили ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. У присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі незгоди, в закладі охорони здоров'я. Від проходження такого огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров'я ОСОБА_2 відмовилася.

Після цього, на водія ОСОБА_2, за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №061747 за ч.1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння), який було направлено до Заводського районного суду м. Миколаєва для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Також, за порушення п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху (не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла), водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №520075 від 16.01.2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Вчинене працівником патрульної поліції наведених правопорушень, набуло резонансу, тому начальником Управління патрульної поліції в Миколаївській області було прийнято рішення невідкладно повідомити про цю подію керівництво Департаменту патрульної поліції.

18.01.2018 року було підготовлено відповідну доповідну записку та 19.01.2018 року направлено її на адресу начальника Департаменту патрульної поліції, у тому числі і електронною поштою (а.с.76-77, 109).

19.01.2018 року з Департаменту патрульної поліції на електронну адресу Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшла копія даної доповідної записки з резолюцією начальника та вказівкою - провести службове розслідування по вказаному факту.

Цього ж дня, (19.01.2018 року), старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ярошенком В.В., який після цього увійшов до складу комісії призначеної на проведення службового розслідування, особисто було викликано ОСОБА_2 та відібрано у неї пояснення з приводу вчиненого нею дисциплінарного проступку (а.с.78).

Так, ОСОБА_2 пояснила, що 16.01.2018 року близько 01 год. 30 хв. вона рухалась на своєму транспортному засобі ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр-ту Центральному в бік вул. Пушкінської для того, щоб підвезти свого товариша до зупинки громадського транспорту. Зупинивши свій автомобіль у місці для зупинки, дістала пляшку з пивом, так як рухатись в подальшому не планувала та зробила декілька ковтків пива. У цей момент до транспортного засобу підійшов поліцейський та наказав ОСОБА_2 вийти з транспортного засобу. Поліцейський запитав чи вживала ОСОБА_2 алкогольні напої, на що остання відповіла, що вживала, однак після закінчення керування транспортним засобом та в подальшому керувати не планує до ранку.

На вимогу поліцейського ОСОБА_2 зробила видих в бік поліцейського та надала йому реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, однак вона відмовилась, так як вживала пиво. Після цього, на неї було складено відповідні адміністративні матеріали. Також, ОСОБА_2 стверджує, що вона здійснила зупинку сама, її патрульні не зупиняли. Алкоголь вживає рідко.

23.01.2018 року за вказаним фактом наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 254 призначено службове розслідування.

15.02.2018 року постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від (справа №487/320/18) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 рік.

20.03.2018 року дане судове рішення залишено в силі постановою Апеляційного суду Миколаївської області (а.с.17-25).

21.02.2018 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України затвердив висновок службового розслідування (а.с.80-86).

У даному висновку було надано оцінку поясненням ОСОБА_2 та вказано, що в ході проведення службового розслідування було переглянуто відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейських. З відеозаписів було встановлено, що пояснення ОСОБА_2 на місці події були іншого змісту.

Так, у той момент, коли поліцейські підійшли до транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2, остання, не мала при собі жодних предметів, які були б схожі на пляшку з пивом. Правопорушниця пояснила, що перед початком керування транспортним засобом, вона «дійсно випила дві пляшки пива». Понад те, позивачка відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння та намагалась уникнути відповідальності, посилаючись на те, що вона працівник патрульної поліції.

За результатами службового розслідування зроблений висновок про порушення позивачкою вимог ст. 1, п.п.1, 4, 11 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції та вирішено ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з Національній поліції України за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.02.2018 року № 236 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2, відповідно до п.8 ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, звільнено зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.03.2018 року № 206 о/с «По особовому складу», позивача звільнено зі служби в поліції з 12.03.2018 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність у порядку та на підставах, передбачених Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджується законом.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-IV.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-IV.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою службової дисципліни.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 даного Закону за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» кожна особа рядового та начальницького складу зобов'язана дотримуватись законодавства, неухильно виконувати умови Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальника; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою, виявляти повагу до колег по службі та інших громадян бути ввічливим, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку; з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

За правилами ч. 10 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 цього ж Закону звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пунктом 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» унормовано, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1.12 Доручення Департаменту патрульної поліції від 18.09.2017 року №4487 начальникам Управлінь патрульної поліції доручено систематично проводити роботу щодо дотримання працівниками транспортної дисципліни та вживати суворі заходи реагування, у разі виявлення працівників, які порушують правила дорожнього руху, у випадках керування автотранспортом без відповідних документів та особливо принципово до тих, які керують транспортними засобами у стані сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу (далі - РНС), начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України від 12.03.2017 року №230 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. п. 6.3.1 - 6.3.5 Інструкції правами особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, є право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення.

Відповідно до п. 6.2.1 Інструкції виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування.

За розпорядженням начальника УПП в Миколаївській області ДПП від 18.01.2017 року № 734/41/16/01-2017, особовий склад при відпрацюванні викликів зобов'язаний застосовувати технічні прилади і засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, якими забезпечено Управління.

Позиція апеляційного суду.

Аналіз фактичних обставин справи та законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати, а апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Головним доводом рішення суду першої інстанції, що став підставою для задоволення позову, являється відсутність доказів щодо відібрання при проведенні службового розслідування письмових пояснень від ОСОБА_2 про обставини вчинення нею дисциплінарного проступку, а також відсутність доказів про відмову в їх наданні.

Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, істотно вплинули на захист позивачки від незаконного звільнення.

Водночас дане твердження суду першої інстанції не засновано на фактичних обставинах справи, що встановлені судом апеляційної інстанції та викладені вище.

Так, 19.01.2018 року сержант поліції ОСОБА_2 на вимогу старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП Ярошенка В.В., який був включений в склад комісії з проведення службового розслідування, написала власноруч пояснення щодо скоєння нею правопорушень.

Пояснення ОСОБА_2 стосувались обставин проведення службового розслідування та не мали на меті іншого спрямування.

Як вбачається з матеріалів справи, ці пояснення були вивчені та проаналізовані, а в подальшому описані у висновку службового розслідування та долучені до нього.

Крім того, пояснення ОСОБА_2 були відібрані на бланку, який є додатком до Інструкції, яка регулює проведення службового розслідування (а.с. 110), а це свідчить про те, що вони відбирались лише з єдиною метою - для покладення в основу висновку службового розслідування.

Є також безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що пояснення ОСОБА_2 були відібрані в рамках справи про адміністративне правопорушення, оскільки такі пояснення надавались через декілька днів після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Понад те, пояснення ОСОБА_2 надавала в приміщенні Управління патрульної поліції в Миколаївській області та, як вказано вище, на спеціальному бланку, який не передбачено для надання пояснень в рамках справи про адміністративне правопорушення.

Отже, з урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не встановив порушення прав позивачки під час проведення службового розслідування.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що в ході проведення службового розслідування та розгляду справи у суді апеляційної інстанції обставини скоєння ОСОБА_2 дисциплінарного проступку знайшли своє підтвердження, а тому її звільнення та прийняття спірних наказів є правомірним.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України, підлягає скасуванню, оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 17.12.2018 року.