Справа № 823/1281/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1281/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 (дата виготовлення повного тексту 02.10.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бундєлєвої Олександри Вячеславівни про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бундєлєвої Олександри Вячеславівни про скасування постанови № 50922056 від 14.07.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 17 918,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження № 50922056 винесена всупереч вимогам частини третьої ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, частини другої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, ст. 61 Конституції України. У державного виконавця відсутнє право для стягнення виконавчого збору, оскільки в порушення частини третьої статті 28 Закону України Про виконання провадження постанови при першому надходженні виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 25.01.2012 № 239, винесено не було. Уманським МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області не було повернуто стягувачеві легковий автомобільTOYOTA COROLA, на який звернено стягнення, що є порушенням частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що на примусовому виконанні в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 52970755 про стягнення боргів із ОСОБА_2. 01.07.2016 до складу даного ЗВП № 52970755 було приєднано виконавче провадження № 50922056 із примусового виконання виконавчого напису № 239 від 25.01.2012 про звернення стягнення на рухоме майно - транспортний засіб - легковий автомобіль TOYOTA COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, чорного кольору, що належить позивачеві на праві власності ОСОБА_2, за рахунок коштів отриманих від реалізації рухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ "ОПТ Факторинг України" у гривневому еквіваленті 179188,21 грн. 14.07.2017 на адресу відповідача надійшла заява стягувача ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" про повне та фактичне виконання виконавчого документу (виконавчий напис № 239 від 25.01.2012). Цього ж дня державним виконавцем у рамках виконавчого провадження № 50922056 у відповідності до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 17918,82 грн на користь держави за невиконання в строк самостійного виконання та постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій у розмірі 10,00 грн. 17.07.2017 державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження № 50922056 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі згідно із виконавчим документом. Відповідач, вважає, що винесення оскаржуваної постанови було у рамках чинного законодавства, без будь-яких порушень законних прав та інтересів учасників виконавчого провадження, тобто в порядку і спосіб передбачені Законом і не можуть вважатися незаконними.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону України № 1404 стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документу стягувану з підстав, передбачених п. 1-4, 6, 7, 9 частини першої ст. 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14, 15 частини першої ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не було стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів. Отже, як встановлено з постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2017 АСВП № 50922056, старшим державним виконавцем під час провадження виконавчих дій було прийняте рішення на підставі частини третьої ст. 40 Закону, про що було винесено правомірний процесуальний документ.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи виконавчого провадження ЄДРВП №31157643, 09.02.2012 на адресу ДВС надійшла заява стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» № F00-01-12-4-10/31 від 08.02.2012 щодо прийняття до примусового виконання виконавчого напису № 239, вчиненого 25.01.2012 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Бондар І.М. до договору іпотеки, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про звернення стягнення на нерухоме майно - транспортний засіб TOYOTA COROLA, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві особистої власності боржнику.

Згідно зазначеного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг України» у розмірі основний борг - 18 106,91 швейцарських франків; сума заборгованості по відсоткам - 5 505,13 швейцарських франків, витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1 700,00 грн. За курсом НБУ станом на 25.01.2012 становило 177 488,21 грн та витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису - 1 700,00 грн (загальна сума 179 188, 21 грн).

10.02.2012 державним виконавцем Рутенко Т.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

03.04.2012 на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_2 щодо приєднання до матеріалів виконавчого провадження копії ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.03.2012 у справі № 2-2580.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.03.2012 заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено Уманському міському відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області вчиняти будь-які дії стосовно арештованого майна - автомобіля TOYOTA COROLA Sol M/T, реєстраційний № НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому по АДРЕСА_1 проживаючому по АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, до остаточного вирішення справи. Зупинено дію постанови ВП № 31157643 від 10.02.2012 про арешт автомобіля TOYOTA COROLA Sol M/T, реєстраційний № НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому по АДРЕСА_1 проживаючому по АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, винесену державним виконавцем Рутенко Т.П. Зупинено дію постанови ВП № 31157643 від 10.02.2012 про розшук автомобіля. Заборонено посадовим особам ДАІ, МРЕВ та прикордонної служби України вилучити транспортний засіб - автомобіль TOYOTA COROLA Sol M/T, який належить ОСОБА_2 та вчиняти будь-які дії стосовно зазначеного автомобіля. Заборонено ОСОБА_2 будь-яким способом відчужувати, передавати в заставу іншим особам, користування, транспортний засіб автомобіль TOYOTA COROLA Sol M/T, який належить ОСОБА_2 іншим особам.

Дане судове рішення оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25.07.2013 апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.03.2012 скасовано. Позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 183 776,08 грн суми заборгованості та 81 238,00 грн суми пені на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Стягнуто з ОСОБА_2 3 219,00 грн суми судового збору на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В позовних вимогах ОСОБА_2 відмовлено.

02.08.2013 державним виконавцем Косолапом В.І. повторно прийнято постанову про розшук майна боржника.

Як пояснила представник апелянта в період з 02.08.2013 по 18.12.2015 виконавче провадження у відповідності до п. 4 частини першої ст. 38, 39 Закону № 606-ХІV зупинено у зв'язку з розшуком транспортного засобу.

06.09.2013 державним виконавцем Косолап В.І. прийнято постанову про об'єднання у зведене виконавче провадження у зв'язку з відкриттям 30.08.2013 ще одного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Банк» боргу в сумі 265014,08 грн, станом на 06.09.2013 борг не сплачено.

18.12.2015 державним виконавцем Гребешок Л.В. поновлено виконавче провадження.

18.12.2015 державним виконавцем Гребенюк Л.В. з метою здійснення фактичної перевірки майнового стану особи-боржника було здійснено вихід за місцем проживання боржника та встановлено, що у особи відсутнє ліквідне майно, а транспортний засіб на який необхідно звернути стягнення не розшуканий відповідними установами, про що було складено Акт державного виконавця.

Цього ж дня, державним виконавцем Гребенюк Л.В. виведено виконавче провадження № 31157643 із зведеного примусового виконання та повернено виконавчий документ - виконавчий напис № 239 від 25.01.2012 стягувачеві.

20.04.2016, вдруге надійшов на примусове виконання виконавчий напис № 239 від 25.01.2012.

01.07.2016 головним державним виконавцем Бойко Т.Д. прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що станом на 01.07.2016 боржником не сплачено борги на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та на виконанні у ВДВС перебуває п'ять виконавчих проваджень, які підлягають виконанню у складі зведеного виконавчого провадження.

14.07.2018 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву за № F00-01-12-4-10/279 про закінчення виконавчого провадження № 52970755 у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення за виконавчим документом № 239 від 25.01.2012. Боржником безпосередньо перераховано кошти на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» внаслідок проведених виконавчих дій у примусовому порядку передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Цього ж дня, відповідачем прийнято постанову у виконавчому провадженні № 50922056 про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження" - постанову у виконавчому провадженні № 50922056 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 14.07.2017 ВП № 50922056, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що безпосередньо сам позивач перерахував кошти в сумі 179 188,21 грн на рахунок ТОВ "ОПТ Факторинг Україна", що підтверджується листом ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" від 06.07.2017, а тому, оскільки державним виконавцем фактично не було стягнуто суму 179 188,21 грн на рахунок ТОВ "ОПТ Факторинг Україна", тому суд в даному випадку вважає оскаржувану постанову протиправною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 14.07.2017, зокрема визначаючи розмір виконавчого збору та підставу його стягнення, державний виконавець керувався статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016. Враховуючи, що у строк, встановлений для добровільного виконання рішення суду, боржник рішення не виконав, державний виконавець, беручи до уваги положення статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016, яка передбачала, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 % від суми, що підлягала стягненню, виніс постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 17918,82 грн (10 % від суми 1791188,21 грн, яка підлягала стягненню згідно виконавчого напису № 239 від 25.01.2012).

Оскільки стягнення виконавчого збору, як окрема виконавча дія, здійснена державним виконавцем після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, то в даному випадку підлягали застосуванню положення саме цього закону.

Згідно частин першої - другої ст. 27 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016, "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Проте, згідно матеріалів виконавчого провадження № 50922056 державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим написом № 239 від 25.01.2012, оскільки як зазначив стягувач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у своїй заяві від 14.07.2018 боржник - ОСОБА_2 (ОСОБА_2) виконав рішення за виконавчим документом № 239 від 25.01.2012 в повному обсязі, шляхом безпосереднього перерахування коштів на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Отже, передумовами для стягнення виконавчого збору з боржника є невиконання боржником рішення добровільно в установлений для цього строк, а також вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Враховуючи факт самостійної сплати позивачем боргу в сумі в сумі 179 188,21 грн на рахунок ТОВ "ОПТ Факторинг Україна", про, що повідомив відповідача сам стягував - ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" про яку відповідачу було відомо на час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, колегія суддів вважає відсутніми правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору.

Згідно ст. 40 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини четвертої ст. 42 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, після набрання чинності Законом № 1404-VІІІ від 02.06.2016 виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

У зв'язку з тим, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, законодавцем визначено, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми, відсутність доказів вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, самостійне перерахування позивачем коштів в сумі 179 188,21 грн на рахунок ТОВ "ОПТ Факторинг Україна", колегія суддів вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору в даному випадку є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

В ході судового розгляду відповідачем не підтверджено факт вчинення будь-яких дій щодо примусового виконання виконавчого напису № 239, який надійшов до відповідача вдруге в межах зведеного виконавчого провадження з виконання інших виконавчих документів (з часу прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2016 до закінчення виконавчого провадження).

Доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, а також зазначені у судовому засіданні 12.12.2018 представником відповідача, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, з огляду на самостійне виконання позивачем судового рішення шляхом перерахування коштів у визначеній сумі на рахунок ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" та відсутності доказів вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова