Справа № 212/4118/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12 листопада 2018 року Справа № 212/4118/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Воробйової П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити дії, -
27.07.2018 р. вищевказану справу розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року було відкрито провадження у справі №212/4118/18 а призначено до судового розгляду у порядку підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 17.10.2018 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, подане в порядку ст.48 КАС України про заміну неналежного відповідача належним у справі №212/4118/18. Замінено відповідача у справі №212/4118/18 Покровський відділ обслуговування горомадян в м.Кривий Ріг на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до позовних вимог позивач просить:
- зобов'язати Покровський відділ обслуговування горомадян в м.Кривий Ріг призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з моменту звернення до Покровського відділу обслуговування горомадян в м.Кривий Ріг з березня 2018 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
У березні 2018 року позивач звертався до Покровського відділу обслуговування горомадян в м. Кривий Ріг із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
ОСОБА_1 отримав відповідь від Покровського відділу обслуговування горомадян в м. Кривий Ріг Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.04.2018 р. № 728/02-15/21, в якій зазначено про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Підставою для відмови є неможливість зарахування стажу, що надає позивачу право на пенсію на пільгових умовах переріоди роботи у ВАТ «Звязокчормет» - з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року на підземномій дільниці підземним електромонтажником по СЦБ на ВТУ4С з повним робочим днем під землею, у звязку з введенням нових тарифних умов оплати наданий 4 розряд підземного електрослюсаря-монтажника підземного гірничого обладнання з повним робочим днем під землею, оскільки уточнююча довідка про пільговий характер роботи за вищевказаний період не надана.
Єдиним і основним документом, який враховується органами пенсійного фонду України при призначенні пенсії є трудова книжка.
На підставі зазначеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його законні права.
Позивач в судове засідання, призначене на 12.11.2018 р. не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі.
ОСОБА_1 у березні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, в якому зазначено,що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються
уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
На підтвердження періодів роботи у ВАТ «Звязокчормет» з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року, з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року та з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року позивачу необхідно надати до управління заяву встановленої форми та уточнюючу довідку, яка підтверджує пільговий стаж роботи за вищевказані періоди роботи.
З урахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
У відповідності до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи в порядку письмового провадження, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2018 року звертався до Покровського відділу обслуговування горомадян в м. Кривий Ріг Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Проте, Покровським відділом обслуговування горомадян в м. Кривий Ріг Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено в призначенні пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове дерджавне соціальне страхування» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Так, в листі від від 13.04.2018 р. № 728/02-15/21 Покровським відділом обслуговування горомадян в м. Кривий Ріг Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено, що згідно наданих документв (копія трудової книжки, копія військового квитка, копія диплому, свідоцтва про платника податку, копія паспорту) та даних персоніфікованого обліку, станом на 12.04.2018 року загальний стаж умовно склав 31 р. 09 міс. 20 днів. До загального стажу роботи зараховано, зокрема, час проходження військової служби (02 р. 00 міс. 17 дн.) та період навчання (03 рн. 05 міс. 22 дн.).
Тобто, відповідачем не було враховано періоди роботи позивача у ВАТ «Звязокчормет», що надають право на пенсію на пільгових умовах - з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року на підземномій дільниці підземним електромонтажником по СЦБ на ВТУ4С з повним робочим днем під землею, у звязку з введенням нових тарифних умов оплати наданий 4 розряд підземного електрослюсаря-монтажника підземного гірничого обладнання з повним робочим днем під землею
Позивач не згоден з даними діями відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
За змістом статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Позивачем до матеріалів адміністративного позову надано копію трудової книжки НОМЕР_1, з якої вбачається, що позивач: з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року працював у ВАТ «Звязокчормет» електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року на підземномій дільниці підземним електромонтажником по СЦБ на ВТУ4С з повним робочим днем під землею, у звязку з введенням нових тарифних умов оплати наданий 4 розряд підземного електрослюсаря-монтажника підземного гірничого обладнання з повним робочим днем під землею.
Судом встановлено, що для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивачем до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було також надано копію трудової книжки позивача
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа, тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а наявність уточнюючої довідки для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, за наявності записів у трудовій книжці не є необхідною.
Таким чином, твердження відповідача про те, що для підтвердження періодів роботи позивача у ВАТ «Звязокчормет» з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року, з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року та з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року для зарахування до пільгового стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" немає підстав, є необґрунтованими.
За таких обставин, наведені докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у період роботи з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятого на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятого на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року на підземномій дільниці підземним електромонтажником по СЦБ на ВТУ4С з повним робочим днем під землею, у звязку з введенням нових тарифних умов оплати наданий 4 розряд підземного електрослюсаря-монтажника підземного гірничого обладнання з повним робочим днем під землею, що дає підстави для зарахування цих періодів до пільгового стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) обов'язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відтак, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при відмові позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зазначає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Враховуючи задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати трудовий стаж, що надає ОСОБА_1 право на пенсію на пільгових умовах переріоди роботи у ВАТ «Звязокчормет»: з 01 серпня 1979 року по 23 жовтня 1980 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 01 березня 1983 року по 01 лютого 1987 року електрослеслюсарем по ремонту обладнання по 4-му розряду на Північній дільниці, зайнятий на електроремонтних роботах і електромонтажних роботах по ремонту агрегатів та обладнання, а також споруд і конструкцій з шкідливими умовами праці з повним робочим днем; з 12 квітня 1988 року по 20 лютого 1990 року на підземномій дільниці підземним електромонтажником по СЦБ на ВТУ4С з повним робочим днем під землею, у звязку з введенням нових тарифних умов оплати наданий 4 розряд підземного електрослюсаря-монтажника підземного гірничого обладнання з повним робочим днем під землею.
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.) 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова