Справа № 757/24410/16-а
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора першого батальйону шостої роти Управління Патрульної Служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві Лактіонова Олександра Ігоровича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора першого батальйону шостої роти Управління Патрульної Служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві Лактіонова Олександра Ігоровича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови серії ПСЗ № 027450 у справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2016.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів відповідача при розгляді справи, та не надано належної оцінки вчиненому порушенню правил дорожнього руху.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11.05.2016 о 13 год. 40 хв. позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку на тротуарі за адресою: вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ.

Необхідність зупинки у вказаному місці позивачем обґрунтовується вимушеними діями з метою усунення технічних несправностей авто та недопущення створення аварійної обстановки на автошляху у разі повного виходу з ладу його автомобіля, на підтвердження чого надано відповідні докази, зокрема, фото з панелі приладів, де зображено необхідність перевірки трансмісії авто, а також акт комп'ютерної діагностики технічних несправностей авто позивача від 11.05.2016.

Постановою інспектора патрульної поліції роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Лактіонова О.І. від 11.05.2016 року притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладений штраф у розмірі 510 грн.

Так, фактичними обставинами здійснення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є здійснення стоянки автомобілем НОМЕР_2 на зупинці громадського транспорту.

Відповідно до пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Згідно пункту 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст.ст. 73 - 76 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження вчинення вказаного вище порушення відповідачем не було надано жодних доказів.

Із фото, наданих позивачем, які містяться в матеріалах неможливо встановити факт допущення останнім порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали справи та погоджується із висновком суду першої інстанції, позаяк не вбачає наявності обставин та доказів, які б у встановленому порядку підтверджували факт вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У постанові про адміністративне правопорушення також не наведено належних доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»,затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Імперативними приписами ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянтом, в свою чергу, у встановленому порядку не підтверджено факт скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відтак безпідставно притягнуто особу до відповідальності, з огляду на що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та правомірно задоволений судом першої інстанції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук