Справа № 620/3421/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3421/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мозирко В.О.,

представника третьої особи Гаршина В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради про: визнання протиправним та скасування пункту 17 рішення Чернігівської міської ради від 21.08.2018 № 33/VII-22 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального дачного будівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів та городництва», яким ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви від 05.06.2018), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки вказана земельна ділянка розташована у масиві земель, що можуть бути приватизовані. Крім того зазначив, що оскаржуване рішення не містить мотивованої відмови, а саме підстави з вичерпного переліку підстав для відмови, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України. Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 18.10.2018 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову; третій особі - 5-денний строк, з дня отримання позову та відзиву на позов, для подання пояснень.

У строк, визначений судом, відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому останній не погоджується з позовними вимогами, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вважає, що заява позивача була розглянута, у встановлений законодавством термін, та надана йому відповідь листом від 09.07.2018 № 01-09/1572, в якому вказано, що заява позивача з відповідними додатками направлена до управління архітектури та містобудування міської ради для отримання висновку щодо можливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою. 21 серпня 2018 року на пленарному засіданні міської ради заява ОСОБА_4 була розглянута та ураховуючи лист управління архітектури та містобудування міської ради, ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4. Вважає, що, при прийнятті оскаржуваного рішення, міською радою не було допущено порушень норм Земельного кодексу України.

07 листопада 2018 року представником ОСОБА_4 подана відповідь на відзив, в якій зазначено, що бажана земельна ділянка знаходиться у, вже давно існуючому, районі приватних житлових будинків та відповідно до «Плану зонування території міста» розташована в зоні Ж-1 «Житлова зона індивідуальної садибної та блокованої забудови».

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради подано пояснення щодо адміністративного позову, в якому зазначено, що управлінням був наданий лист-висновок за № 01-18/1247 від 27.07.2018 щодо можливості надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви від 05.06.2018), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в якому було повідомлено, що вказана земельна ділянка, згідно з Планом зонування Тимчасового порядку використання території м. Чернігова, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 28 грудня 2011 року, знаходиться у ЗТ «Зона зовнішнього транспорту», а отже в цій зоні не допускається розміщення нових житлових будинків з при будинковими територіями. Вважає, що рішення прийняте міською радою у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративному позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у поясненнях щодо позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до міського голови м. Чернігова із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, як учаснику АТО. До заяви були додані наступні документи: копія паспорту, копія ідентифікаційного номеру, копія довідки про перебування в зоні АТО, копія посвідчення учасника бойових дій, графічні матеріали (а.с.51).

Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради листом від 27 липня 2018 року №01-18/1247 щодо можливості відведення земельної ділянки поблизу вул. Заньковецької повідомило начальника Управління земельних ресурсів міської ради ОСОБА_5, що зазначена земельна ділянка розташована в західній частині міста та згідно з планом зонування Тимчасового порядку використання території міста Чернігова знаходиться в зоні ЗТ «Зона зовнішнього транспорту» та санітарно-захисної зони промислових та комунально-складських підприємств, сільгоспвиробництв, санітарно-захисної зони забруднення ґрунтів важкими металами, зони потенційного підтоплення ґрунтовими водами та зони акустичного дискомфорту від залізниці, якою не допустимо використання земель за вказаним цільовим призначенням, а тому Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради заперечує стосовно винесення на розгляд сесії Чернігівської міської ради питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 22).

Рішенням Чернігівської міської ради від 21 серпня 2018 року №33/ VII-22 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального дачного будівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів та городництва» враховуючи лист Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 27 липня 2018 року №01-18/1247, ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 55-56).

Також судом встановлено, що рішенням Чернігівської міської ради від 28 грудня 2011 року затверджено Тимчасовий порядок використання території м. Чернігова (а.с. 104-118), згідно якого в зоні зовнішнього транспорту дозволені види забудови та використання, які супутні переважним видам: готелі, кафе, ресторани, тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, магазини продовольчих та непродовольчих товарів, пункти швидкої медичної допомоги; у смузі відводу залізниці: АЗС, СТО, та інші комунальні об'єкти, визначені містобудівною документацією, вулиці, проїзди.

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року №2768-III (далі - ЗК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом тридцять четвертим частини 1 статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР), вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами першою і другою статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.

Згідно із статтею 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Статтею 39 ЗК України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом (стаття 40 ЗК України).

Частинами 1 та 3 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не підлягає розширеному тлумаченню, при цьому зобов'язує орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідно до частин 10 та 11 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняття оскаржуваного рішення ради відповідачем зазначено знаходження відповідної земельної ділянки в зоні ЗТ «Зона зовнішнього транспорту» та санітарно-захисної зони промислових та комунально-складських підприємств, сільгоспвиробництв, санітарно-захисної зони забруднення ґрунтів важкими металами, зони потенційного підтоплення ґрунтовими водами та зони акустичного дискомфорту від залізниці, а тому не допустимо використання земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі -Закон №3613-VI) кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об'єкти Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону № 3613-VI кадастрова карта (план) ведеться для актуалізованого відображення у часі об'єктів Державного земельного кадастру у межах кадастрового кварталу, кадастрової зони, у цілому в межах території адміністративно-територіальної одиниці (село, селище, місто, район, область, Автономна Республіка Крим). Зміст та вимоги щодо відображення інформації на кадастровій карті (плані) встановлюються Порядком ведення Державного земельного кадастру (частина 3 статті 35 Закону № 3613-VI).

Частиною 5 статті 35 Закону № 3613-VI встановлено, що викопіювання з кадастрової карти (плану) може бути надане фізичним та юридичним особам. Порядок надання такого викопіювання встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, відомості про кадастрове зонування земель у межах території України включають: 1) номери кадастрових зон і кварталів; 2) опис меж кадастрових зон і кварталів (координати точок повороту меж кадастрових зон і кварталів у єдиній державній системі координат); 3) площу кадастрових зон і кварталів; 4) підстави для встановлення меж кадастрових зон і кварталів (електронні копії документів, на підставі яких встановлено такі межі (відповідні накази Держгеокадастру та його територіальних органів, документація із землеустрою щодо встановлення меж державного кордону, адміністративно-територіальних одиниць та рішення уповноважених органів про її затвердження).

Пунктами 46-48 Порядку ведення Державного земельного кадастру визначено, що з метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об'єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку виготовляється викопіювання з кадастрової карти (плану) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7. Викопіювання виготовляється в масштабі, який забезпечує чітке відображення усіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру (зокрема обліковий номер об'єкта Державного земельного кадастру; кадастровий номер земельної ділянки; номер кадастрового кварталу; номер кадастрової зони; найменування адміністративно-територіальної одиниці).

Таким чином, основою землеустрою в Україні є дані Державного земельного кадастру, до якого вносяться відомості про всі без виключення землі.

Ведення Державного земельного кадастру відповідно до пункту 4 наведеного Положення здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

А відтак, графічні матеріали, що подаються до суду, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру.

Позивач вважає, що земельна ділянка, яку він бажає приватизувати, розташована між земельними ділянками з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надає на підтвердження цього факту інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 26-36, 122) та роздруківки з Публічної кадастрової карти України (а.с.25, 64, 65,121).

На підтвердження правомірності прийняття оскаржуваних рішень відповідач надав суду викопіювання з плану зонування Тимчасового порядку використання території м. Чернігова та викопіювання з плану дії обмежень за екологічними умовами Тимчасового порядку використання території м. Чернігова (а.с.87-88).

З наданих відповідачем доказів неможливо встановити, що відповідна земельна ділянка, яку позивач бажає приватизувати з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташована саме в зоні ЗТ «Зона зовнішнього транспорту» та санітарно-захисній зоні промислових та комунально-складських підприємств, сільгоспвиробництв, санітарно-захисній зоні забруднення ґрунтів важкими металами, зоні потенційного підтоплення ґрунтовими водами та зоні акустичного дискомфорту від залізниці, оскільки на них відсутні координати місця розташування бажаної земельної ділянки, кадастрова зона та кадастровий квартал (фрагмент).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з наданого відповідачем графічного матеріалу неможливо встановити місце розташування бажаної земельної ділянки.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимог даної статті, відповідач не довів та не обґрунтував суду факту знаходження відповідної земельної ділянки в зоні ЗТ «Зона зовнішнього транспорту» та санітарно-захисній зоні промислових та комунально-складських підприємств, сільгоспвиробництв, санітано-захисній зоні забруднення грунтів важкими металами, зоні потенційного підтоплення грунтовими водами та зоні акустичного дискомфорту від залізниці, а отже і не довів правомірність прийнятого, відносно позивача, оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи охоронювані законом інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Таким чином, підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Суд вважає, що термін «охоронювані законом інтереси», який вживається в частині 1 статті 6 КАС України треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Отже, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення діяв всупереч наданим ЗК України повноваженням.

Інших порушень законодавства, які б могли перешкодити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу в оскаржуваній відмові, окрім тих, яким судом надана правова оцінка вище, відповідачем не наведено.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

На підставі зазначеного, суд вважає оскаржуване рішення Чернігівської міської ради протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У той же час, щодо позовної вимоги про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви від 05.06.2018), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 18.03.2014 року № 21-11а14.

Вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Таким чином, позовні вимоги про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

З урахуванням вказаного, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Чернігівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_4 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_4, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору. Доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 17 рішення Чернігівської міської ради від 21.08.2018 № 33/VII-22 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального дачного будівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів та городництва», яким ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зобов'язати Чернігівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_4 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Заньковецької (згідно з наданою схемою), орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 17.12.2018.

Позивач: ОСОБА_4, АДРЕСА_1, 14010, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: Чернігівська міська рада, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 34339125.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 02498636.

Суддя В.В. Падій