Справа № 814/1094/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1094/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області (далі - Пенсійний фонд), в якому просив:

- перерахувати та виплатити пенсію з 01.10.2017 року у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, у відповідності до нової редакції ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 03.10.2017 року та виплачувати її в майбутньому.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова відповідача у перерахунку його пенсії, що пов'язаний зі змінами в законодавстві, свідчить про порушення суб'єктом владних повноважень ст. 19 Конституції України, яка зобов'язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти відповідно до законодавства України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд зобов'язав Пенсійний фонд здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, з 01.10.2017 року, у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. У задоволенні решти позовних вимог, судом відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивач відноситься до осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у період перебування на спеціальних військових зборів, виконував службові завдання по ліквідації наслідків аварії в зоні Чорнобильської АЕС.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень забезпечити у майбутньому виплату пенсії у розмірах, що є предметом спору, суд виходив із відсутності таких повноважень в діючому законодавстві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

14 червня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги Пенсійний фонд зазначив, що позивач не мав права на призначення/перерахунок пенсії, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як до внесення змін до цієї норми так і після цього, адже не відноситься до категорії осіб, на яких ця норма розповсюджується.

На підтримку своїх доводів відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, що висловлена в ухвалі від 08.05.2018 року по справі №820/1148/18.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надав.

Оскільки в матеріалах справи відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 05.11.1972 року по 18.11.1974 року проходив дійсну строкову службу (а.с.26).

У період з 05.12.1986 року по 20.02.1987 року його було призвано на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.25).

06 квітня 1993 року позивача документовано посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи №017452 (а.с.7).

З 2001 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, як пенсіонер по інвалідності та отримує пенсію, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (в редакції чинній на момент виходу на пенсію).

28 березня 2018 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року.

06.04.2018 року листом за № С-10П3 Пенсійний фонд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вказаної заяви, зазначивши, що відсутні підстави для перерахунку його пенсії, згідно ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, оскільки участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній приймав не в період проходження строкової служби.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та висновки суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Як зазначалось вище, дійсну строкову службу ОСОБА_1 проходив у період з 05.11.1972 року по 18.11.1974 року, а в період з 05.12.1986 року по 20.02.1987 року був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, враховуючи, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС під час спеціальних зборів, які відбувалися поза межами проходження ним дійсної строкової служби, колегія суддів вважає, що на нього не поширюються норми статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» щодо перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 08 травня 2018 року у справі №820/1148/18, яка, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховується до спірних правовідносин.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції невірно розтлумачив приписи ч. 3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», колегія судів вважає можливим задовольнити апеляційну скаргу Пенсійного фонду та скасувати рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Баштанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 17.12.2018 року.