Справа № 1140/2032/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2032/18
(суддя Чернеш О.А. м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року в адміністративній справі №1140/2032/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 липня 2018 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.06.2018 року №0/1123, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку і розмірі 25000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 27.06.2018 року №0/1123 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що вартість цього автомобіля не перевищує передбачену підпунктом 267.2.1 пункту 262.1 статті 267 ПК України межу, а отже належний позивачу легковий автомобіль не підпадає під ознаки об'єкта оподаткування, наведені у пп.267.2.1 п.262.1 ст.267 ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що легковий автомобіль з ідентичними ознаками та параметрами включений до Переліку легкових автомобілів, які підпадають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році розміщеному Мінекономрозвитку на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необгрунтованість, просить у задоволенні скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач є власницею легкового автомобіля марки Audi, модель Q7, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2967 см. куб., рік випуску 2015, дата першої реєстрації 17.09.2015 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ГУ ДФС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №04-1123 від 27.06.2018 року, яким згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік у розмірі 25000 грн. (а.с. 8).

Законність та обгрунтованість вищезазначеного повідомлення-рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За положеннями абзацу 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів, яким не більше п'яти років і середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.5 ст 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року).

Згідно із статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 грн.

Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року - 1 396 125 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального, що встановлено абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які одночасно відповідають трьом критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно); 2) їх середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) повинен бути зазначений у переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що міститься на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017-2018 роках.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №813/3583/17 (провадження №К/9901/36034/18) та від 08 серпня 2018 року у справі №813/3073/17 (провадження № К/9901/46133/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції встановлено та знайшов підтвердження під час апеляційного розгляду справи факт відсутності автомобіля марки Audi, модель Q7, об'єм двигуна 2967 см. куб., рік випуску 2015, власником якого є позивач, у Переліку автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року (звітного року), який офіційно оприлюднено Мінекономрозвитку.

У вказаному Переліку міститься лише транспортний засіб марки Audi, модель Q7, об'єм двигуна 3, рік випуску до 3 років, тип пального - дизель та транспортний засіб марки Audi, модель Q7, об'єм двигуна 3, рік випуску до 5 років, тип пального - бензин.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, вона при придбанні зазначеного автомобіля приймала до уваги те, що об'єм циліндів двигуна цього автомобіля становить 2967 куб. см., що є меншим ніж встановлений законодавством об'єм циліндів двигуна автомобіля, який підлягає оподаткуванню - 3,0 літри.

Тобто, позивач мала законні сподівання на те, що її автомобіль не підпадає під вимоги встановлені законодавством для автомобілів, що підлягають оподаткуванню, а отже застосування до технічних показників автомобіля позивача з об'ємом циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб. см. заокруглення до найближчого основного розряду циліндрів двигуна - 3,0 літра виходячи з того, що 1000 куб. см. є еквівалентом 1 літру та як наслідок віднесення належного позивачу автомобіля до автомоблів, який підпадає під об'єкт оподаткування буде свідчити про порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до інформації, наданої на запит суду Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, розрахована згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля Audi Q7 з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра (2967 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду), дизель, 2015 року випуску, для цілей віднесення такого автомобіля до об'єктів оподаткування транспортним податком у 2018 році складає 1 384 158,86 грн. (а.с. 24 - 25).

Таким чином, вартість належного позивачу автомобіля не перевищує передбачену підпунктом 267.2.1 пункту 262.1 статті 267 ПК України межу, а відтак, вказаний легковий автомобіль не підпадає під ознаки об'єкта оподаткування, наведені у пп.267.2.1 п.262.1 ст.267 ПК України, та не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, а позивач не є платником транспортного податку.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року в адміністративній справі №1140/2032/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 13 грудня 2018 року.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко