Справа № 809/864/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/499/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року, прийняте суддею Чуприною О.В., у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці ДФС України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправними дій щодо визначення (нарахування) зобов'язань з відшкодування витрат за зберігання транспортного засобу на складі Львівської митниці ДФС України в розмірі 35 794,14 гривень та зобов'язання повернути вказані сплачені кошти в такому розмірі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, за яке встановлена відповідальність.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.03.2017 року громадянин Республіки Польща ОСОБА_6, керуючи транспортним засобом, який належить ОСОБА_4, в'їхав в зону митного контролю та до митного контролю надав, як пізніше було встановлено, підроблені документи - доручення.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23.05.2017 року його визнано винним за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено штраф в розмірі 319852 грн. із конфіскацією транспортного засобу. Апеляційний суд Львівської області 19.01.2018 року постанову Галицького районного суду м.Львова від 23.05.2017 року скасував, а провадження у справі закрив у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У відповідача станом на березень 2017 року були законні підстави для тимчасового вилучення транспортного засобу, як безпосереднього предмету порушення митних правил і поміщення на склад органу доходів і зборів.

Із системного аналізу ст.ст. 239, 243, 519, 520, 541 Митного кодексу України визначено два різних порядки відшкодування витрат органів доходів і зборів на зберігання товарів і транспортних засобів. У першому випадку відшкодовують власники транспортних засобів, а в другому - особа, щодо якої винесено постанову про адміністративне стягнення.

Суд відхиляє аргумент позивача, що у зв'язку із закриттям провадження витрати не відшкодовуються, позаяк провадження закрито із нереабілітуючих обставин.

Разом з тим, щодо розрахунку витрат, то відповідач зазначив зобов'язання з відшкодування витрат за 50 - денне зберігання транспортного засобу (з 29.01.2018 року по 19.03.2018 року).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 отримав копію постанови апеляційного суду лише 19.02.2018 року, що не заперечується відповідачем.

Також судом встановлена бездіяльність зі сторони Львівської митниці ДФС у ненаданні відповіді на перше звернення позивача із заявою від 19.02.2018 року щодо видачі транспортного засобу та наданні неналежної відповіді на друге звернення від 26.02.2018 року (не зазначено номера і дати, що унеможливлює встановити, чи така відповідь надсилалась позивачу). Отже, порушено п.9.5, 9.6 Розділу ІХ Порядку роботи складу митного органу.

Таким чином, нараховані витрати на зберігання транспортного засобу не можуть бути такими, які нараховані з вини чи недбалості ОСОБА_4, так як він не мав фактичної можливості із вказаних вище причин забезпечити реалізацію свого права на отримання транспортного засобу вчасно.

Маються покликання на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року та у справі «Рисовський проти України» від 20.01.2012 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розрахунковий строк для зберігання та обчислення витрат обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судового рішення і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику. У даному випадку датами початку та закінчення розрахунку суми витрат є з 29.01.2018 року по 19.03.2018 року включно.

Суд першої інстанції не заперечує факт стягнення витрат, проте ставить під сумнів строк, за який такі витрати підлягають стягненню.

Встановлено незабезпечення Апеляційним судом Львівської області своєчасного надіслання позивачу постанови, однак в даній ситуації будь - яких неправомірних дій зі сторони митного органу не встановлено.

Разом з тим, суд не витребував справу з Апеляційного суду Львівської області, хоча з 09.01.2018 року ОСОБА_4 було відомо про прийняте судове рішення і звернення до Львівської митниці ДФС відбулось лише 19.02.2018 року.

Судом не звернуто уваги на вимоги ст.498 Митного кодексу України, що саме власники транспортного засобу мають право отримати копії рішень, тощо.

Згідно п. 9.5 Розділу ІХ Порядку роботи складу митниці ДФС, строк розгляду заяви/ звернення та надання відповіді на неї не може перевищувати 10 робочих днів з дня реєстрації заяви/звернення. Тобто, отримавши 22.02.2018 року заяву від 19.02.2018 року Львівська митниця зобов'язана була надати відповідь до 06.03.2018 року включно, проте, позивач, не дочекавшись відповіді повторно звернувся 26.02.2018 року.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки «MERSEDES» DCAP 818 S, реєстраційний номер НОМЕР_2, країна реєстрації - Республіка Польща, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, об'єм двигуна 4 250 см. куб., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAM 4915886.

13.03.2017 року у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС із Республіки Польща до України смугою руху «червоний коридор», в'їхав вищевказаний транспортний засіб, який належить позивачу, під керуванням громадянина Республіки Польща ОСОБА_6.

До митного контролю та оформлення громадянин ОСОБА_6 подав документи, необхідні для переміщення транспортного засобу через митний кордон, серед яких, зокрема, доручення (UPOWAZNIENIE) від 10.03.2017 року, видане громадянином ОСОБА_4 (позивачем) громадянину ОСОБА_6 (ОСОБА_6), засвідчене нотаріусом Katarzyna Stanek (Kancelaria Notarialna S.C. Maciej Piwowarski i Katarzyna Stanek (АДРЕСА_1) та зареєстроване (Repertorium A numer) під №522/2017, а також завірений переклад доручення (UPOWAZNIENIE) з польської мови на українську мову (а.с. 36, 37).

Львівською митницею ДФС із відповіді, отриманої від нотаріуса Katarzyna Stanek, встановлено, що доручення, подане громадянином ОСОБА_6 від імені позивача для переміщення транспортного засобу через митний кордон, є підроблене, оскільки підпис на ньому не відповідав підпису нотаріуса і такий документ не оформлявся нотаріальною канцелярією.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 23.05.2017 у справі №461/2965/17 ОСОБА_6, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України та накладено стягнення 319 852,00 гривень штрафу. Даним рішенням суду конфісковано автомобіль марки «MERSEDES» DCAP 818 S, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, об'єм двигуна 4 250 см. куб., та стягнуто з ОСОБА_6 на користь Львівської митниці ДФС 42 351,19 гривень за зберігання предметів правопорушення на складі митниці.

За наслідками апеляційного оскарження, постановою Апеляційного суду Львівської області від 19.01.2018 справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_6 за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Автомобіль зобов'язано повернути власнику транспортного засобу - ОСОБА_4

Вказана постанова Апеляційного суду Львівської області від 19.01.2018 року отримана позивачем 19.02.2018 року, про що свідчить інформація статусу відправлення за №761, сформоване на офіційному сайті публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Після отримання даної постанови, в той же день - 19.02.2018, ОСОБА_4 звернувся до Львівської митниці ДФС із заявою щодо видачі транспортного засобу марки відповідно до частини 3 статті 528 Митного кодексу України та абзацу 6 пункту 9.8 розділу ІХ Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.07.2012 №627.

Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач 27.02.2018 року повторно звернувся до відповідача із заявою від 26.02.2018 року щодо видачі транспортного засобу.

На свою заяву від 26.02.2018 року, позивач відповіді також не отримав, про що зазначив у своєму позові, після чого 19.03.2018 року прибув в зону митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС для вирішення питання щодо отримання автомобіля в місці його тимчасового вилучення, як безпосередній предмет порушення митних правил.

В матеріалах справи наявна відповідь Львівської митниці ДФС без номера і дати на заяву позивача від 26.02.2018 року, згідно якого повідомлено останнього, що для отримання майна на підставі постанови суду від 19.01.2018 року у справі №461/2965/17 необхідно звернутися на склад митниці за адресою митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС. Товар буде видано після митного оформлення та внесення плати за зберігання.

Як свідчать доводи позивача, що не спростовані матеріалами справи, прибувши 19.03.2018 року в зону митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, ОСОБА_4 повідомили про неможливість видачі транспортного засобу, у зв'язку із завантаженістю інспектора, який безпосередньо здійснює видачу товарів, транспортних засобів комерційного призначення із складу митниці.

Позивач, 20.03.2018 року, повторно прибув у зону митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, надавши постанову Апеляційного суду Львівської області від 19.01.2018 року, згідно якої зобов'язано Львівську митницю ДФС повернути власнику (ОСОБА_4) транспортний засіб марки "MERSEDES" DCAP 818 S, реєстраційний номер НОМЕР_2.

У свою чергу, Львівська митниця ДФС на підставі оформленої уніфікованої митної квитанції МД-1 серія РА №011958 від 20.03.2018 року визначила позивачу зобов'язання з відшкодування витрат за п'ятдесятиденний термін зберігання вказаного транспортного засобу на складі Львівської митниці ДФС в розмірі 35 794,14 гривень.

З метою отримання транспортного засобу ОСОБА_4 20.03.2018 року сплатив нараховану суму вказаних зобов'язань в розмірі 35 794,14 гривень на рахунок Львівської митниці ДФС, що підтверджується квитанцією №30706111 від 20.03.2018, наявною в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до ч.3 статті 528 Митного кодексу України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Відповідно до частини першої статті 519 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених органами доходів і зборів витрат на провадження або розгляд справи.

Частинами першою, третьою статті 520 Митного кодексу України (надалі - МК України) регламентовано, що витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно вимог ч.6 ст.239 МК України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731 затверджено Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (далі - Порядок).

За змістом пунктів 2-3 розділу ІІІ Порядку витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Враховуючи те, що Апеляційним судом Львівської області провадження у справі №461/2965/17 закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, то ОСОБА_4 є суб'єктом відшкодування витрат за зберігання транспортного засобу на складі митного органу.

Однак, при розгляді даної справи судом встановлено, що Львівською митницею ДФС допущено бездіяльність, яка полягає у ненаданні відповіді на перше звернення позивача із заявою від 19.02.2018 року щодо видачі транспортного засобу та наданні не належної відповіді на друге звернення позивача із заявою від 26.02.2018 року про видачу транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що факт надіслання 19.02.2018 року заяви позивача підтверджується квитанцією поштового відправлення ПН 55 (номер відправлення 951), а також інформацією з пошукової бази даних публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про статус поштового відправлення (а.с. 20, 21).

22.02.2018 року відповідачем отримано заяву ОСОБА_4 про видачу транспортного засобу, що підтверджується інформацією з пошукової бази даних публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про статус поштового відправлення №951 - «Вручення: за довіреністю» (а.с. 21).

В матеріалах справи не міститься жодного доказу, який свідчив би про надання Львівською митницею ДФС відповіді позивачу на його заяву від 19.02.2018 року.

27.02.2018 року позивачем повторно надіслано до Львівської митниці ДФС заяву від 26.02.2018 року про видачу транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що Львівська митниця ДФС надала письмову відповідь на заяву позивача від 26.02.2018 року, за змістом якої повідомлено останнього, що для отримання майна на підставі постанови суду від 19.01.2018 року у справі №461/2965/17 потрібно звернутися на склад митниці за адресою митного поста «Краковець» Львівської ДФС. Товар буде видано після митного оформлення та внесення плати за зберігання, а також необхідно представити копії документів, що підтверджують сплату штрафу та витрат за зберігання предметів правопорушення згідно постанови суду.

Вказана відповідь митного органу не містить номера і дати. Не подав відповідач будь-яких доказів надіслання відповіді позивачу із відповідною датою та номером реєстрації по обліку вихідної кореспонденції, у зв'язку із чим немає можливості встановити, коли саме така відповідь була надана позивачу, і взагалі чи направлялася вона ОСОБА_4 (а.с. 63).

Згідно вимог пункту 9.1, пункту 9.2, абзацу 3 пункту 9.4 Розділу ІХ в порушення Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №627 (надалі - Порядок №627) товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім'я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов'язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

Залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці подаються документи, серед яких, зокрема, належним чином завірена копія постанови у справі про порушення митних правил про повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення власнику; документи, що підтверджують відшкодування витрат Митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці, а також сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил.

Остаточне рішення щодо видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці та застосування процедур, які цьому передуватимуть, приймається керівником Митниці або особою, яка виконує його обов'язки.

За змістом пункту 9.5 Розділу ІХ Порядку №627 строк розгляду заяви/звернення та надання відповіді на неї не може перевищувати 10 робочих днів з дня реєстрації цієї заяви/звернення у Митниці. При фактичній видачі товарів у строки, що не перевищують строки розгляду заяви/звернення, відповідь Митницею не надається.

В силу вимог пункту 9.6. Розділу ІХ Порядку №627 рішення про видачу товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці оформлюється у вигляді резолюції «Дозволено», що накладається на заяві/зверненні.

За результатами розгляду заяви/звернення заявнику в межах строку, що не перевищує строку розгляду заяви/звернення, невідкладно надається засобами телефонного (з обов'язковим письмовим підтвердженням), поштового, факсимільного чи електронного зв'язку відповідь щодо умов та порядку отримання товарів і транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці та зазначається адреса складу, де знаходяться товари. При цьому враховуються вимоги пункту 9.5 цього розділу.

У разі прийняття рішення про відмову в поверненні товарів зі складу Митниці керівник Митниці або особа, яка виконує його обов'язки, накладає на заяві/зверненні громадянина резолюцію «Заборонено». При цьому заявнику надається відповідь із зазначенням причин відмови (пункт 9.12 Розділу ІХ Порядку №627).

Отже, виходячи із змісту фактичних обставин у справі, змісту спірних правовідносин і вищенаведеного положень Порядку №627, для видачі транспортного засобу, який знаходиться на складі митниці під митним контролем, як безпосередній предмет порушення митних правил, тимчасово вилучений і поміщений на митний склад, власнику транспортного засобу необхідно звернутися із заявою на ім'я керівника митниці або особи, яка виконує його обов'язки, щодо видачі автомобіля, зазначивши при цьому власну поштову адресу та за наявності електронну адресу і контактний телефон, а також долучивши документ, який засвідчує особу (повноваження особи) та належним чином завірену копію постанови у справі про порушення митних правил.

Після вказаного, керівник митниці або особа, яка виконує його обов'язки, протягом 10 робочих днів з дня реєстрації такої заяви, розглядає її та приймає рішення про видачу транспортного засобу або відмову у видачі, з накладенням на заяві звернення резолюції «Дозволено» або «Заборонено». Водночас заявнику обов'язково надається письмова відповідь, а у випаду задоволення заяви обов'язково зазначається інформація щодо умов та порядку отримання транспортного засобу зі складу Митниці та зазначається адреса складу, де знаходяться товари.

На момент спірних правовідносин діяла Інструкція з діловодства у Державній фіскальній службі України, затверджена наказом ДФС від 27.11.2014 за №333 (надалі по тексту, також - Інструкція №333), якою встановлено загальні правила документування управлінської діяльності Державної фіскальної служби України (надалі по тексту, також - ДФС), вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.

Абзацом 2 підпункту 3.3.4. пункту 3.3 Розділу ІІІ Інструкції №333 передбачено, що у разі виявлення відсутності додатків, зазначених у документі, або окремих аркушів, а також помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження тощо), документ не реєструється і відправникові надсилається письмовий запит або йому повідомляється про це телефоном. При цьому на документі робиться відповідна відмітка із зазначенням дати запиту (розмови телефоном), посади та прізвища особи, якій зроблено запит, підпису, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища особи, що здійснила запит. На вимогу структурного підрозділу ДФС - виконавця документа складається акт у двох примірниках. Один примірник акта надсилається виконавцю, інший - зберігається у діловодній службі.

Крім того, Інструкцією з діловодства в митній службі України, затвердженої наказом від 28.12.2002 за №747 (надалі по тексту, також - Інструкція №747) встановлено загальні правила документування управлінської діяльності підрозділів центрального апарату Держмитслужби України, регіональних митниць, митниць, спеціалізованих митних установ і організацій (надалі по тексту, також - митні органи) та регламентує порядок роботи з документами при їх утворенні, надходженні, відправленні чи переданні до архіву.

Так, у відповідності до підпункту 3.1.5 пункту 3.1 Розділу 5 Інструкції №747 у діловодній службі митного органу розкриваються всі конверти, за винятком тих, що мають напис «особисто». При розкритті конвертів перевіряється відповідність номерів документів їх номерам зазначеним на і в конвертах. Якщо виявлено відсутність документа або додатків до нього, невідповідність номера на конверті номеру документа, то складається акт у двох примірниках (за довільною формою), один з яких надсилається відправникові разом з документами, що підлягають поверненню, а другий зберігається в справі діловодної служби.

Як встановлено судом перша заява ОСОБА_4 від 19.02.2018 відповідає вимогам 5 Розділу ІХ Порядку №627. В ній міститься інформація про власну поштову адресу та контактний номер телефону, а також долучено копію документа, яка засвідчує особу (паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 13.04.2016 року) та належним чином завірену копію постанови у справі про порушення митних правил від 19.01.2018 року у справі №461/2965/17 (а.с. 49).

Записи окремих посадових осіб на першій заяві позивача свідчать, що відповідач, отримавши заяву ОСОБА_4 від 19.02.2018 про видачу транспортного засобу, виявив відсутність додатку вказаного у заяві, а саме: документа, що засвідчують особу. Вчинено запис «Заборонено» (а.с. 49).

Однак, Львівською митницею ДФС, при виявленні відсутності документа, не надіслано позивачу запит та не повідомлено про це телефоном, про що свідчить відсутність на заяві відповідної відмітки, а також не складено акт про відсутність додатку, як це передбачено абзацом 2 підпункту 3.3.4. пункту 3.3 Розділу ІІІ Інструкції №333 та підпунктом 3.1.5 пункту 3.1 Розділу 5 Інструкції №747.

Таких документів відповідач не надав. Крім того, відповідач, незважаючи на вчинений запис «Заборонено», не надав відповіді на заяву ОСОБА_4 від 19.02.2018 року. Причини залишення без розгляду такої заяви позивача будь-яким чином відповідач не обґрунтував у відзиві на позов.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не надання Львівською митницею ДФС відповіді на перше звернення позивача про видачу транспортного засобу є прямим порушенням вимогам пункту 9.5 Розділу ІХ Порядку №627.

В свою чергу, вказана обставина позбавила можливість своєчасно отримати належний транспортний засіб із складу митниці.

Щодо відповіді відповідача на звернення ОСОБА_4 від 26.02.2018 року про видачу транспортного засобу, то в ній відповідачем зазначено невірні умови отримання автомобіля, такі як необхідність сплати штрафу та тільки після митного оформлення вказаного транспортного засобу. У спірних відносинах такі умови не є дійсними для позивача так як транспортний засіб позивачу у зв'язку із його реєстрацією в Республіки Польща не підлягав митному оформленню, а перетин кордону не відбувався з метою розмитнення такого автомобіля. В порушення Розділу ІХ Порядку №627 відповідь відповідача взагалі не містить адреси складу, де знаходився транспортний засіб марки «MERSEDES» DCAP 818 S (а.с. 63).

Адреса - це точна вказівка на місце проживання чи перебування кого-небудь або місцезнаходження чого-небудь, складена за певною формою.

Зазначення відповідачем у відповіді на заяву позивача від 26.02.2018 року адреси - «за адресою митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС». Таке формулювання адреси не містить назви області, населеного пункту, вулиці, номера будівлі чи споруди, поштового індексу тощо, а отже в розумінні пункту 9.6. Розділу ІХ Порядку №627 не є точною вказівкою на місцезнаходження транспортного засобу, який знаходився на одному із складів Львівської митниці ДФС, та із якого він підлягав видачі ОСОБА_4

З огляду на наведене, відповідачем порушено порядок видачі транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці, правила документування управлінської інформації та організації роботи з документами, що в свою чергу свідчить про неналежне виконання обов'язків, передбачених відповідними нормативно-правовими актами.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нараховані витрати за зберігання транспортного засобу з 29.01.2018 року по 19.02.2018 року не можуть бути такими, які нараховані з вини чи недбалості ОСОБА_4, так як він не мав фактичної можливості забезпечити реалізацію свого права на отримання автомобіля без розрахунку витрат впродовж 10 днів з дня набрання законної сили постанови суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року у справі № 809/864/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 18.12.2018 року.