Справа № 263/15170/18
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/444/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйов О.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції першого батальйону четвертої роти УПП в Донецькій області Мокрушина Євгенія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до капрала поліції першого батальйону четвертої роти УПП в Донецькій області Мокрушина Є.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі капрала поліції Мокрушина Є.А. від 31 жовтня 2018 року ЕАВ №703243 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 31 жовтня 2018 року поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушиним Є.А. відносно нього винесено постанову серії ЕАВ № 703243 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до вказаної постанови позивач 31.10.2018 р. о 05:06 год., керуючи транспортним засобом «TESLA MODEL S», н/з НОМЕР_1, в м.Маріуполі по вул.Кірова (Мар'їнська), 274, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.9.2 Б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Позивач вважає таку постанову незаконною та зазначає, що інкримінованого правопорушення він не скоював. Також зазначив, що інспектором поліції були порушені вимоги КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, останній незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не надав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП в повному обсязі. Крім того, капрал поліції проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, та розглянув справу на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Окрім того капрал поліції не ознайомив позивача з матеріалами справи, чим суттєво порушив його права на захист. Також зазначає, що постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений порядок оскарження постанови.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач постанову вважає незаконною, просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз'яснено строки та порядок надання суду доказів.

06 грудня 2018 року від відповідача Мокрушина Є.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, посилаючись на те, що 31.10.2018 року під час патрулювання інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушиним Є.А. в Центральному районі м. Маріуполя по вул.Кірова (Мар'їнська), 274, було помічено транспортний засіб «TESLA MODEL S», н/з НОМЕР_1, водій якого не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч (порушення п.9.2 Б ПДР України), що зафіксовано на реєстратор у патрульному автомобілі, запис з якого додається до відзиву, після чого на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений поліцейським, яким було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено законне та мотивоване рішення. Інші доводи позивача представник відповідача вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

У зв'язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини друга статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділу 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом установлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 31.10. 2018 року серії ЕАВ № 703243, ОСОБА_1 31.10.2018р. о 05:06 год., керуючи транспортним засобом «TESLA MODEL S», н/з НОМЕР_1, в м.Маріуполі по вул.Кірова (Мар'їнська), 274, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.9.2 Б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно пункту 9.2 Б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За порушення режиму користування попереджувальними сигналами передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як визначено ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд був наданий диск з реєстратора встановленого в службовому автомобілі від 31.10.2018 р.

Суд зауважує на те, що єдиним належним доказом у даній справі є відео, зафіксоване відеорєстратором з патрульного автомобіля та нагрудною камерою поліцейського, яке було надано до суду для дослідження.

Судом були вивчені та переглянуті надані відповідачем відеозаписи з відеорєстратора з патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, що позивач на автомобілі НОМЕР_2, в м.Маріуполі по вул.Кірова (Мар'їнська), не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, після чого був зупинений працівниками поліції. Інспектором позивачу були роз'яснені його права, передбачені Законом. ОСОБА_1 просив надати йому можливість скористатися правовою допомогою, проте не скористався своїм правом, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, ознайомився з доказами вчинення правопорушення, а саме відеозаписом, тим самим прийняв участь у розгляді справи.

Не подача сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, що зафіксовано на відеокамерах, закріплених у патрульному автомобілі та на форменому одязі інспектора поліції, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вказаний вище відеозапис, суд не приймає до уваги посилання позивача у позові про те, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, зокрема, позивач вказує на те, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, чим позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки місце зупинки транспортного засобу позивача знаходиться в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, враховуючи висновки Конституційного Суду України, суд вважає, що відповідач правомірно розглянув справу за місцем зупинки позивача.

Статтею 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу були роз'яснені його права, постанова про адміністративне правопорушення була складена в присутності позивача, який притягався до адміністративної відповідальності, а також скористався своїм правом давати пояснення, не скористатися правом на правову допомогою, будь-яких клопотань при цьому не заявляв.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання інспектором поліції порядку прийняття постанови з наданням (роз'ясненням) позивачу його прав.

Щодо неправомірних дій з боку інспектора поліції і порушення процесуального порядку розгляду адміністративної справи, слід зазначити, що позиція позивача є безпідставною і спростовується матеріалами справи.

Щодо твердження про незаконність постанови у зв'язку з відсутністю в ній порядку оскарження, то вони є безпідставними, оскільки постанова має таку інформацію на зворотній стороні.

Відповідно до ч. 2 статті 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено єдиний розмір стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що відповідає санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором не повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зміни до статті 33 КУпАП були внесені згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні постанови щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у зв'язку із цим підстав для скасування прийнятої постанови немає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до капрала поліції першого батальйону четвертої роти УПП в Донецькій області Мокрушина Євгенія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л.Соловйов