Справа № 405/4992/18
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4992/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дерев'янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Мардака Станіслава Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Мардака С.О. в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 014331 від 07.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за порушення п. 22.6 ПДР України, а саме, водій, керуючи транспортним засобом MAN TG26.480, номерний знак НОМЕР_1 + причеп FIUID, номерний знак НОМЕР_2, на адміністративній дорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка» о 10:38 здійснював перевезення небезпечного вантажу з вимкненим світлом ближніх фар, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказав, що він дійсно рухався по вказаній дорозі, однак виконував рейс по перевезенню безпечних вантажів. Відзначає, що згідно з товарно-транспортною накладною (ТТН) від 06.07.2018 року, повертаючись з місця доставки вантажу, рухався по дорозі без будь-якого вантажу. Крім того, вказує, що причеп FIUID, номерний знак НОМЕР_2 був завантажений бітумом нафтовим дорожнім в'язким БНД 60/90, який згідно з роз'ясненнями ДП «Державтотрансндіпроект» при перевезенні у розплавленому стані при температурі до 100°С є безпечним вантажем. Зазначає, що відповідач не роз'яснив позивачу його права та обов'язки. Вказує, що оскаржувана постанова складена відповідачем з порушенням норм КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності неправомірним, тому просить зазначену постанову скасувати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2018 року поновлено строк на звернення до суду з позовом до відповідача, відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

25.09.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву в якому відповідач вказав, що проти позову заперечує. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він (відповідач) оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395). Зазначає, що під час перевезення небезпечних вантажів усі транспортні засоби повинні бути обов'язково позначені відповідно до Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ). Для цих цілей використовуються відповідні таблички оранжевого кольору, знаки небезпеки та попереджувальні знаки, чим було позначено автомобіль позивача. В ТТН на відпуск нафтопродуктів від 06.07.2018 року вказано «бітум нафтовий дорожній/в'язкий 60/90 № ООН 1999». Згідно з переліку небезпечних вантажів за номерами ООН за цим номером вказані гудрони рідкі, включаючи бітум дорожній та бітум, розведений у нафтовому дистилянті (що мають температуру спалаху нижче 23°С, в'язкі) (тиск парів при 50°С не більше 110кПа). Відтак, позивач здійснював перевезення небезпечних вантажів. Також надав до суду як доказ по справі відеофіксацію з місця адміністративного правопорушення. Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно з якою усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно з якою розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВР № 014331 від 07.07.2018 року, складеної поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Мардаком С.О.,водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MAN TG26.480, номерний знак НОМЕР_1 + причеп FIUID, номерний знак НОМЕР_2, на адміністративній дорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка» о 10:38 здійснював перевезення небезпечного вантажу з вимкненим світлом ближніх фар, чим порушив п. 22.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с. 4).

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 22.6 ПДР України транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини третьої цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог зазначеної статті оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення від 07.07.2018 року.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме гудрони рідкі, включаючи бітум дорожній та бітум, розведений у нафтовому дистилянті (що мають температуру спалаху нижче 23°С, в'язкі) (тиск парів при 50°С не більше 110кПа), суд вважає за необхідне вказати таке.

Як вбачається з ТТН № КНК000399 від 06.07.2018 року позивач здійснював перевезення бітуму нафтового дорожнього/в'язкого 60/90 ООН № 1999. При цьому, 06.07.2018 року о 11:25 позивач виїхав з підприємства-вантажовідправника (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об'єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин. Небезпечні речовини - речовини, віднесені до таких класів: клас 1 - вибухові речовини та вироби; клас 2 - гази; клас 3 - легкозаймисті рідини; клас 4.1 - легкозаймисті тверді речовини; клас 4.2 - речовини, схильні до самозаймання; клас 4.3 - речовини, що виділяють легкозаймисті гази при стиканні з водою; клас 5.1 - речовини, що окислюють; клас 5.2 - органічні пероксиди; клас 6.1 - токсичні речовини; клас 6.2 - інфекційні речовини; клас 7 - радіоактивні матеріали; клас 8 - корозійні речовини; клас 9 - інші небезпечні речовини та вироби.

Згідно з переліком небезпечних вантажів за номерами ООН за номером 1999 вказані гудрони рідкі, включаючи дорожній асфальт і масла, бітум і розведені нафтопродукти (що мають температуру спалаху нижче 23°С, в'язкі), (тиск пар при 50°С не більше 110 кПа), (температура кипіння не більше 35°С), що належать до класу небезпеки 3.

Відповідно до листа Державного підприємства «Державтотрансндіпроект» від 28.09.2005 року № 1.14-06-2080 одним із критеріїв ДОПНВ, установленим щодо випробувань для Легкозаймистих рідин (клас небезпеки 3), є температура спалаху, яка не перевищує 61°С. Згідно з ДСТУ 4044-2001 температура спалаху бітумів нафтових дорожніх в'язких марки БНД 60/90 не нижче 230°С, що робить абсолютно неможливим віднесення цих речовин до категорії небезпечних вантажів класу небезпеки 3 (а.с. 7).

Враховуючи те, що бітум нафтовий дорожній в'язкий марки БНД 60/90 не належить до категорії небезпечних вантажів класу небезпеки 3, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про те, що позивач здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме гудрони рідкі, включаючи бітум дорожній та бітум, розведений у нафтовому дистилянті (що мають температуру спалаху нижче 23°С, в'язкі) (тиск парів при 50°С не більше 110кПа) є помилковим.

Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що позивач взагалі здійснював перевезення вантажу з вимкненим світлом ближніх фар. Відеозапис, наданий відповідачем в якості доказу у справі, відображає процес складання відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення і не містить технічної фіксації руху транспортного засобу, яким керував позивач, з вимкненим світлом ближніх фар та наявності небезпечного вантажу.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було надано суду достатньо матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова була винесена з порушенням вимог щодо її змісту, без доказової бази, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, враховуючи відсутність доказів порушення позивачем ПДР України,суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв'язку з чим постанова, складена поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Мардаком С.О.,про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 014331 від 07.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (25015, АДРЕСА_1) до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Мардака Станіслава Олександровича (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22Б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 014331 від 07.07.2018, винесену поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Мардаком Станіславом Олександровичем відносно ОСОБА_1за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеннядо суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний