Справа № 806/351/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/351/18

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

07 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року (рішення ухвалене суддею Горовенко А.В. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 23 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Овруцький хлібзавод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 06.10.2017,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Овруцький хлібзавод" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 06.10.2017 № та № та від 06.10.2017 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 70370,61 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Житомирській області проведено документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2016. На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від 06.10.2017 №№, та .

Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, позивач вважає помилковими, а винесені податкові повідомлення-рішення - протиправними та просить їх скасувати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 позов Публічного акціонерного товариства "Овруцький хлібзавод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 06.10.2017 задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 06.10.2017 і № від 06.10.2017.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 06.10.2017 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 70370,61 грн., у решті податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2017 залишено без змін.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на недоведеність відповідачем факту вчинення порушень, що викладені в акті перевірки, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином. В заяві до суду просить розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що Публічне акціонерне товариство "Овруцький хлібзавод" (далі за текстом - ПАТ "Овруцький хлібзавод") перебуває на обліку у Овруцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області. Основними видами діяльності підприємства є виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний).

Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання ПАТ "Овруцький хлібзавод" вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2016, за наслідками якої складено акт №639/06-30-14-14/00377727 від 22.09.2017 (далі - акт перевірки) (а.с.23-33).

З акту перевірки вбачається, що позивач при здійсненні господарської діяльності в періоді, що перевірявся, допустив такі порушення:

- ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"- здійснив реалізацію алкогольних напоїв (вино "Шабо КІ Бастардо" червоне десертне) без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320) - здійснив проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який підтверджує сплату покупцем готівкових коштів, на загальну суму 7625 грн.;

- п.п. 168.1.2 п.168.1 ст. 168, п.п."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів найманих працівників (а.с.32-33).

На підставі акту перевірки відповідачем 06.10.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000 грн за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.12);

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7625 грн. за порушення п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (а.с.13);

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 84973,16 грн., з яких 1143,75 грн - основний платіж, 81673,13 грн. -штрафні (фінансові) санкції, 2156,28 грн. - пеня. Позивач не погоджується із даним податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 70370,61 грн. відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України (а.с.15).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач скористався правом досудового оскарження, 13.10.2017 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою (а.с.38-42).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.12.2017 №31578/6/99-99-11-02-01-15 податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, № та № залишено без змін, а скаргу ПАТ "Овруцький хлібзавод" без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача про порушення позивачем статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині реалізації алкогольних напоїв без ліцензії безпідставні, оскільки відповідачем не доведено факту такої реалізації, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним щодо застосування штрафних санкцій в цій частині .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З акту перевірки слідує, що у липні та вересні 2015 року позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв без наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. На думку посадових осіб відповідача вказане підтверджується наданими позивачем до перевірки видатковими накладними №ОЗ-6013 від 30.07.2015 на вино "Шабо КІ Бастардо" червоне десертне в кількості 2,8 л. за ціною 24,82 грн. без врахування ПДВ, та №ОЗ-6404 від 30.09.2015 на вино "Шабо КІ Бастардо" червоне десертне в кількості 0,7 л за ціною 30 грн. (без врахування ПДВ).

В силу приписів підпункту 201.19. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України;

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

В силу приписів статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Підпунктом 14.1.202 ст.14 ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Судами встановлено, що для виробництва деяких видів продукції відповідно до технологічних вимог позивач, як виробник продовольчих товарів, використовує вино десертне. Постачання такого вина здійснює ТОВ ТК "Полісся", що підтверджується копією видаткової накладної №206968 від 22.07.2015 (а.с.62). Зокрема, в липні 2015 року позивачем було придбано у ТОВ ТК "Полісся" вино "Шабо КІ Бастардо" червоне десертне в пляшках відповідно до видаткової накладної №206968 від 22.07.2015 в кількості 12 штук (8,4 л) ємністю 0,7 л на загальну вартість з ПДВ 516,12грн.

Крім цього, станом на 01.07.2015 за даними журналу-ордеру і відомостей по рахунку 201 "Сировина й матеріали" рахувався залишок вина в кількості 38,6 л на загальну суму 699,43 грн. (а.с.67).

При передачі вина зі складу у кондитерський цех в липні 2015 року було пошкоджено (розбито) пляшок з вином в кількості 4 шт. (2,8 л) на загальну суму 69,51 грн. та у вересні 2015 року було пошкоджено пляшок з вином в кількості 1шт (0,7 л) на загальну суму 30 грн., про що складено акти на списання від 30.07.2015 №7 та від 30.09.2015 №12 (а.с.63, 65).

На підставі вказаних актів на списання товарно-матеріальних цінностей з матеріально-відповідальної особи та з балансу позивача було складено видаткові накладні №ОЗ-6013 від 30.07.2015 та №ОЗ-6404 від 30.09.2015. (а.с.64, 66). З урахуванням того, що товар не був використаний в господарській діяльності підприємства, позивач відповідно до приписів п.198.5 ст. 198 ПК України нараховано податкові зобов'язання з ПДВ за вказаними операціями, що відповідачем не заперечується.

Використання алкогольних напоїв (вина) у виробництві продукції підтверджується наявною в матеріалах справи Рецептурою тортів, тістечка бісквітів, перекладенців, рулетів, затвердженою заступником Міністра аграрної політики України О.С. Сень від 25.12.2012 (а.с.103-105).

Доказів на підтвердження факту реалізації позивачем алкогольних напоїв покупцям чи кінцевим споживачам відповідачем суду не надано.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що списання алкогольних напоїв внаслідок пошкодження тари не може вважатись їх реалізацією (продаж), а твердження контролюючого органу щодо необхідності одержання підприємством ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями є безпідставним, позаяк позивач не здійснює реалізацію алкогольних напоїв.

Тому податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 № яким до позивача на підставі ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" було застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач помилково застосував до позивача положення абз.6 п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95, оскільки діяв поза межами та не у відповідності до положень законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Суть порушення, відображеного в акті перевірки зводиться до того, що при проведенні розрахунків за авансовими звітами з підзвітними особами підприємства, останніми не було додано до таких авансових звітів належним чином оформлені розрахункові документи на загальну суму 7625 грн. Перелік таких авансових звітів та первинних документів, доданих до них, був наведений посадовими особами відповідача в додатку №20 до акту перевірки (а.с.34). Посадові особи відповідача вважають, що належним документом у підзвітної особи може слугувати виключно "фіскальний чек", а не квитанція до прибуткового касового ордеру.

В додатку №20 до акту перевірки зазначено, що готівкові розрахунки з підзвітними особами позивача (квитанції до прибуткових касових ордерів №1 від 06.01.2015 від Охоронного підприємства "Дельта" на суму 7500 грн. та №2 від 23.03.2015 від Овруцького ТОВ "Райагропроменерго" на суму 125 грн.) були проведені з одержувачами готівкових коштів без видачі підзвітним особам товариства фіскальних чеків встановленої форми.

За вказане порушення відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, яким до підприємства на підставі абз. 6 п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 7625 грн. за порушення п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320.

Колегія суддів зазначає, що пунктами 1, 2, 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Абзацом третім пункту 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами- громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджене постановою Національного банку України від 15.12.2004 № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6. вказаного Положення передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон №265/95-ВР ) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства (Пункт 3.3 Положення). Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

В силу приписів пункту 4.2.Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).

Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Записи в касовій книзі здійснюються у двох примірниках (через копіювальний папір) чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою. Перші примірники, що є невідривною частиною аркуша касової книги - «Вкладні аркуші касової книги», залишаються в касовій книзі. Другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги - «Звіт касира», є документом, за яким касири звітують щодо руху грошей у касі. Перші і другі примірники мають однакові номери.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення (пункт 7.15. Положення).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування до спірних відносин положень абз.6 п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95 є помилковим.

Крім того, пунктом 4 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України Президенту України було делеговане право протягом трьох років після набуття нею чинності видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому ст.93 Конституції. Такий указ вступає в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

В силу положень п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті до такого суб'єкта господарювання застосовуються штрафні санкції: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Отже, починаючі з дати введення в дію Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (з 01.01.2001) відповідно до п.4 Перехідних положень Конституції України припинили дію і не можуть застосовуватися положення абз. 6 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Окрім цього, до позивача, як до сторони, яка при здійсненні зазначених вище готівкових розрахунків є платником готівкових коштів, а не їх одержувачем, не можуть бути застосовані штрафні санкції, що визначені в п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР, а так само і санкції, що були раніше визначені абз.6 п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Такі штрафні санкції мають бути застосовані лише до сторони, яка порушила законодавчі приписи, тобто прийняла готівкові кошти, однак не видала платнику належним чином складені розрахункові документи, в т. ч. і фіскальні чеки: ТОВ "Дельта", яке при оприбуткуванні готівки в сумі 7500 грн., внесеної як оплата послуг охорони, наданих згідно з договором №05/14-01 від 01.05.2014, видало платнику замість фіскального чека квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 06.01.2015 (авансовий звіт №2 від 09.01.2015) (а.с.34, 70, 187-189) та ТОВ "Райагропроменерго", яке при оприбуткуванні готівки в сумі 125 грн., внесеної від ПАТ "Овруцький хлібозавод" в оплату вартості послуг з лабораторних вимірювань, відповідно до договору підряду від 23.03.2015 №7, видало платнику замість фіскального чека квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 23.03.2015 (авансовий звіт №86 від 24.03.2015) (а.с.71, 194 ).

За встановлених у даній справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 за № про застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення норм обігу готівки на суму 7625 грн. є протиправним і підлягає до скасування.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 84973,16 грн., (за основним платежем 1143,75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 81673,13 грн., 2156,28 грн. - пеня), суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відповідач не довів факту вчинення позивачем порушення п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

Так, в акті перевірки зазначено, що позивачем протягом 2015 року було вчинено порушення вимог п.п. 168.1.2 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме виявлено несвоєчасне перерахування до бюджету узгоджених зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів його працівників (а.с.16).

Детальний перелік таких випадків та розрахунок застосованих штрафних санкцій наведено органом державної фіскальної служби в додатках до оспорюваного податкового повідомлення-рішення № від 06.10.2017.

Зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення - рішення слідує, що розрахунок штрафних санкцій в частині суми у розмірі 70370,61 грн. здійснено відповідачем на підставі абз. 2 та 3 п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України згідно з якими ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, вчинені повторно протягом 1095 днів тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Однак посадовими особами відповідача в ході перевірки не було встановлено фактів щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб позивачем, як податковим агентом.

Навпаки, як свідчить висновок посадових осіб відповідача на стор. 35 акту перевірки фіскальним органом встановлено порушення платником вимог п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп."а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, які полягають у несвоєчасному перерахуванні до бюджету узгоджених сум податку на доходи фізичних осіб, своєчасно утриманих з доходів працівників (а.с.27).

Відповідно до пп. 162.1.3 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, податковий агент.

Згідно з п.п.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5, пп.168.1.6 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Як свідчить висновок акту перевірки посадовими особами фіскального органу було встановлено порушення платником вимог п.п. 168.1.2 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, що полягають у несвоєчасному перерахуванні до бюджету узгоджених сум податку на доходи фізичних осіб, своєчасно утриманих з доходів працівників (а.с.27, 35).

Абзацом 1 п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, на підставі якої відповідач застосував до ПАТ "Овруцький хлібзавод" штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 70370,61 грн., визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, відповідно до змісту наведеної норми відповідальність за порушення, передбачене цієї статтею, може мати місце лише у разі, коли платник податків, в тому числі податковий агент, допустив бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто, взагалі не виконав зазначених обов'язків.

Однак, у за вказаних обставин ПАТ "Овруцький хлібзавод" не вчинив порушення, передбаченого ст. 127 Податкового кодексу України.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що за умови порушення платником строків перерахування утриманих сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету, до порушника мають бути застосовані штрафні санкції, що передбачені п.126.1 ст.126 ПК України, відповідно до яких у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Нараховані та утримані позивачем, як податковим агентом, суми податку на доходи фізичних осіб є такими узгодженими сумами грошового зобов'язання в силу приписів п. 54.2 ст. 54 ПК України .

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 13 грудня 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.