Справа № 826/12917/17
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03 грудня 2018 року № 826/12917/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

за участю:

позивач - ОСОБА_1; представник позивача - ОСОБА_2;

представник відповідачів - Титаренко Н.Б.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2; визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 26.06.2017 №40656-17; визнання протиправним та скасування рішення про опис майна в податкову заставу від 26.06.2017 №40656-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 31.10.2017 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи. Ухвалами суду: від 17.07.2018 призначено судове засідання та зобов'язано відповідача надати інформацію про чинність податкової вимоги від 26.06.2017 №40656-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.06.2017 №40656-17; від 30.07.2018 залучено до участі у справі в якості відповідача Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві та встановлено час для подання заяв по суті; від 19.10.2018 призначено судове засідання. У судовому засіданні 03.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Судовий розгляд відкладався у зв'язку з залученням другого відповідача, наданням строку для подання заяв по суті, витребування доказів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не є власником земельної ділянки та землекористувачем або власником майна розміщеного на земельній ділянці проте Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві безпідставно прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" у розмірі 30487,58 грн., яке позивачем не було отримане та є неузгодженим, протиправним та підлягає скасуванню, відповідно податкова вимога від 26.06.2017 №40656-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 26.06.2017 №40656-17 є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач та її представник під час судового розгляду справи позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Представник позивача звернула увагу суду на лист Головного управління ДФС у м. Києві про відкликання податкового повідомлення-рішення по земельному податку з фізичних осіб від 25.05.2018 №24986/С/26-15-13-05-19, яким повідомлено позивача про відкликання податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №46868-1305-2653 за результатами розгляду заяви позивача, оскільки встановлено продаж земельної ділянки (договір купівлі-продажу від 11.07.2007) громадянці ОСОБА_5

Представник відповідачів проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченнях та відзиві на позовну заяву, додатково зазначила, що за даними інформаційної системи ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник земельного податку за місцезнаходженням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, площа земельної ділянки становить 0,02428 га, у зв'язку з чим було прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2 та направлене позивачу поштовим відправленням. Поштове відправлення з податковим повідомленням-рішенням від 29.04.2016 №2 повернулось 02.08.2016 "за закінченням строку зберігання", відповідно податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику 02.08.2016, а зазначена сума податкових зобов'язань - узгодженою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Між ОСОБА_6 (продавцем) та ОСОБА_5, ОСОБА_1 (покупці) укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу від 22.10.2004, відповідно до умов якого продавець продає, а покупці купують майновий комплекс та рухоме майно, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, в наступних частинах: ОСОБА_5 3/4 комплексу, а ОСОБА_1 - 1/4 цього комплексу.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу від 21.11.2007, відповідно до якого ОСОБА_1 продала ОСОБА_5 1/4 майнового комплексу, що знаходиться в АДРЕСА_3

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 30487,58 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 30.06.2018. Вказане поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання 02.08.2016.

Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкову вимогу від 26.06.2017 №40656-17 та рішення від 26.06.2017 №40656-17 про опис майна у податкову заставу.

Позивач не погоджуючись з податковою вимогою від 26.06.2017 №40656-17 та рішенням від 26.06.2017 №40656-17 про опис майна у податкову заставу Головного управління ДФС у м. Києві звернувся зі скаргою від 17.07.2017 №1/17 до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 05.09.2017 №11517/С/99-99-17-01-14 залишено без змін податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 26.06.2017 №40656-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.06.2017 №40656-17, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно зі статтею 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Статтею 270 ПК України встановлено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно з Земельним кодексом України: право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125); право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 22.10.2004 набула права власності на 1/4 частини майнового комплексу загальною площею 2402,70 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3. Позивач відчужила це майно ОСОБА_5, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.11.2007 та реєстраційним посвідченням від 05.12.2017 №034458 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, відповідно до якого 1/4 частина майнового комплексу (загальною площею - 2402,70 кв. м.) розташованого в АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_5.

Водночас Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві 29.04.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №2 яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 30487,58 грн.

Відповідно до заперечень Головного управління ДФС у м. Києві, ОСОБА_7 згідно з даними інформаційної системи Головного управління ДФС у м. Києві перебуває на обліку, як платник земельного податку у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за місцезнаходженням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, площа земельної ділянки становить 0,02428 га у зв'язку з чим прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Суд погоджується з доводами позивача та її представника про відсутність у позивача був об'єкта оподаткування, оскільки позивачем у 2007 році відчужено 1/4 частини майнового комплексу, відповідно станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2.

Отже, в Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві не було правових підстав визначати позивачу податкове зобов'язання з податку на землю оскаржуваним повідомленням-рішення.

Слід звернути увагу на лист Головного управління ДФС у м. Києві від 25.05.2018 №24986/С/26-15-13-05-19 про відкликання податкового повідомлення рішення, відповідно до якого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено продаж земельної ділянки (договір купівлі-продажу від 11.07.2007) громадянці ОСОБА_5, відповідно станом на дату формування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №46868-1305-2653 по платі за землю відсутній об'єкт оподаткування.

З огляду на встановлені обставини, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2.

Щодо доводів представника позивача про неналежне надіслання оскаржуваного повідомлення-рішення, то судом встановлено, що воно надсилалось за адресою місця проживання позивача: 02217, АДРЕСА_1, що відповідає вимогам статті 58 ПК України. Разом з тим, ця обставина не впливає на висновок суду про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №46868-1305-2653.

Оскільки судом встановлено протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення від 29.04.2016 №2, на підставі якого Головним управлінням ДФС у м. Києві сформовано податкову вимогу від 26.06.2017 №40656-17 та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 26.06.2017, обґрунтованими є позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 26.06.2017 №40656-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 26.06.2017 №40656-17.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги майнового характеру та одну немайнового в розмірі 1280,00 грн. (квитанція від 09.10.2017 №0.0.866152529.1 від 26.10.2017 №0.0.880519667.1). Оскільки, позов задоволено повністю, то на користь позивача слід присудити понесені нею судові витрати в розмірі 1280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для відповідачів.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 квітня 2016 року №2.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 26 червня 2017 року №40656-17.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 26 червня 2017 року №40656-17.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,00 грн. (дев'ятсот шістдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: 02217, АДРЕСА_2).

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, місцезнаходження: 04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39469994, місцезнаходження 02094, місто Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 24 б).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя В.А. Донець