Справа № 810/1465/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1465/18 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.10.2017 року №10985273, від 15.12.2017 року №11060432 та податкову вимогу від 29.01.2018 року №137-55.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Київській області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління ДФС у Київській області задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 09.12.2016 року є власником автомобіля НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 2,8 л. відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

Згідно договору купівлі продажу транспортного засобу № 8047/2016/236078 від 09.12.2016 року вказаний автомобіль придбаний позивачем за 149 000 (сто сорок дев'ять тисяч) гривень. Дата першої реєстрації автомобіля НОМЕР_1 відбулась 30.06.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управління ДФС у Київській області було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 15.12.2017 року №11060432 за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік, а також податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.10.2017 року № 10985273 за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік та податкову вимогу від 29.01.2018 року №137-55, якою позивачу станом на 28.01.2018 року визначена сума податкового боргу за транспортним податком з фізичних осіб в сумі 12 500 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, позивач звернуся з даним позовом до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню № 11060432 від 15.12.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 року № 909-VIII, що набрав чинності 01.01.2016 року внесено зміни до статті 267 ПК України (далі - Закон № 909-VIII).

Згідно підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 ПК України (в редакції Закону № 909-VIII) об'єктом оподаткуванню є легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Визначення середньоринкової вартості транспортних засобів у 2016 році регулювалося Порядком визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 зі змінами, внесеними постановою від 18 лютого 2016 року № 66 (далі - Порядок №403). Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за формулою вказаною у пункті 3 Порядку №403.

Згідно пунктів 13, 14 Порядку №403 середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення. Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складали 1 033 500,00 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становила понад 1 033 500,00 грн. перелік яких розміщено на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

На офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 році, відсутній.

Таким чином, середньоринкова вартість транспортного засобу для цілей оподаткування у 2016 році відповідачем не визнавалася, перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 році на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку відсутній.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 10 ПК України визначено перелік місцевих податків до яких серед іншого віднесено податок на майно (підпункт 10.1.1).

Податок на майно відповідно до статті 265 ПК України (у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII, що діє з 01.01.2015 року) складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю. Так, відповідно до пункту 10.3 статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно пункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно пункту 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до Податкового кодексу Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Встановлення місцевих податків відповідними рішеннями місцевих рад закріплено у статті 143 Конституції України, пункті 24 частини 1 статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України). При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України).Основними засадами податкового законодавства є принципи, в яких визначено зміст і спрямованість правового регулювання податкових правовідносин.

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 з об'ємом двинуна 2,8 л. відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 придбаний позивачем 09.12.2016 року, а 01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 21.12.2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» відповідно до якого були внесені зміни до Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 15.12.2017 року №11060432 прийняте з порушенням вимог пункту 267.2. статті 267 ПК України (в редакції Закону №909-VIII), Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 зі змінами внесеними постановою від 18 лютого 2016 року № 66, з огляду на що спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню № 10985273 від 30.10.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповдіно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (у редакції чинній з 10.09.2017 року) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального";

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Станом на 01.01.2017 року мінімальна заробітна плата складала 3200 гривень, а тому об'єктом оподаткування могли бути автомобілі середньоринкова вартість яких складала понад 1 200 000 (375x3200=1 200 000) гривень.

Враховуюче те, що вартість вказаного автомобіля становить менше ніж 1 200 000 (375x3200) грн., колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік, тому повідомлення-рішення форми «Ф» № 10985273 від 30.10.2017 року є незаконним і підлягає скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги закону при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, які виникають за наслідками прийняття даної вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.01.2018 року №137-55.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2018 року.