Справа № 0940/1898/18
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. справа № 0940/1898/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представника позивача - Покотило М.Б.,

представника відповідача - Попович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та нечинним пункт 14.7 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018, -

ВСТАНОВИВ:

ПП "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та нечинним пункту 14.7 рішення Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно, поза межами наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень, в порушення вимог законодавства, яке регулює питання використання у цирковій діяльності тварин, безпідставно, пунктом 14.7 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018, заборонено на території міста Івано-Франківська надання послуг пересувних цирків з тваринами.

Ухвалою суду від 17.10.2018 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13.11.2018 судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позов, у якому стосовно задоволення позовних вимог заперечив (а.с.76).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що ПП "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" здійснює господарську діяльність з 2004 року, основний предмет діяльності полягає в організації театральної та концертної діяльності. Велика частина послуг, що надаються, безпосередньо пов'язані із забезпеченням проведення виступів пересувних та мобільних цирків по всій території України. Зазначила, що положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачають права органу місцевого самоврядування забороняти чи обмежувати суб'єктам господарювання здійснювати законну господарську діяльність, якщо право на її здійснення встановлено чинним законодавством. Вважає, що відповідачем протиправно, за відсутності повноважень для встановлення заборон чи обмежень на використання тварин у цирках, на підставі висновків про незадоволення мешканців міста умовами утримання диких тварин під час діяльності пересувних цирків, прийнято оскаржуваний пункт Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затверджений рішенням Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. З посиланням на виключну компетенцію, викладену пунктом 44 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» пояснила, що відповідач, в межах оскаржуваного позивачем пункту Правил благоустрою міста Івано-Франківська, діяв у межах та у спосіб передбачений вказаним Законом. Зазначила, що відповідачем з метою захисту інтересів мешканців та уникнення будь-яких негативних наслідків, заборонено надання послуг пересувних цирків з тваринами на території міста Івано-Франківська. Частиною 3 статті 25 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» забороняється використання тварин у кориді, створення та діяльність пересувних звіринців, пересувних зоопарків та пересувних виставок диких тварин, а також діяльність дельфінаріїв, що не мають природної морської води. Вважає, що діяльність пересувних цирків з тваринами несе безпосередню небезпеку для населення, адже дресирування пригнічує тварин, роблячи їх більш агресивними та непередбачуваними. Інфрастуктура міста не може забезпечити належних умов перебування диких тварин в місті у відповідності до їх біологічних, видових та індивідуальних особливостей і потреб, санітарних норм, з можливістю вільного вигулу. Просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

02.05.2018 Івано-Франківською міською радою на 19 сесії сьомого демократичного скликання, керуючись Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Типових правил благоустрою території населеного пункту» №310 від 27.11.2017, прийнято рішення №106-19, яким внесено зміни у Правила благоустрою міста Івано-Франківська, затверджені рішенням сесії міської ради від 25.12.2015р. №68, викладено їх у новій редакції, зокрема, пунктом 14.7 нової редакції яких визначено, що на території міста Івано-Франківська заборонене надання послуг пересувних цирків з тваринами (а.с.18-20).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно частини 1 статті 140 і частини 1 статті 144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

За змістом статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ратифікованої Законом України № 452/97-ВР від 15.07.1997, головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону. Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону).

Отже, до повноважень органів місцевого самоврядування належить вирішення питань місцевого значення, тобто тих, що пов'язані, передусім, із розвитком та життєдіяльністю адміністративно-територіальної одиниці. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 3 статті 9 Закону України «Про культуру» в Україні гарантується можливість утворення різних за формою власності та видами діяльності у сфері культури закладів культури, в тому числі і цирків.

Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері освіти, зокрема, культури, визначено статтею 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до вказаної статті, до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: управління закладами культури, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

До делегованих повноважень зазначених рад належить забезпечення охорони пам'яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (стаття 6, частина 4 статті 23, стаття 31 Господарського кодексу України).

Статтею 25 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що при поводженні з тваринами під час проведення спортивних, видовищних заходів, відео- та фотозйомок не допускається заподіяння їм травмувань, болю, знівечення, їх загибель. Забороняється використання тварини у кориді, створення та діяльність пересувних звіринців, пересувних зоопарків та пересувних виставок диких тварин, а також діяльність дельфінаріїв, що не мають природної морської води. Забороняється використання у видовищних заходах, у спорті, при організації дозвілля тварин, які важко переносять неволю, закритий простір, дресирування. Забороняється проведення боїв тварин, спортивних, видовищних заходів, що передбачають переслідування, умертвіння, спостереження передсмертної агонії тварин, використання для умертвіння тварин інших тварин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» пересувний звіринець - це спеціально обладнані некапітальні споруди, тимчасові приміщення, транспорт, мобільні клітки, огорожі, інші пересувні конструкції, що використовуються закладами культури, цирками, пересувними цирками, гастрольними центрами та іншими особами для тримання і транспортування диких тварин з метою їх використання у цирковій, естрадній, розважальній діяльності (публічного і приватного характеру), а також для їх публічної демонстрації, залучення до показів, виставок, що не мають наукового значення.

У відповідності до вказаної статті тварини - це біологічні об'єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові. Дикі тварини - це тварини, природним середовищем існування яких є дика природа, у тому числі ті, які перебувають у неволі чи напіввільних умовах.

Із наведених норм законодавства слідує, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить виключно управління належними їм закладами культури та створення умов для розвитку культури. Видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо окремих видів послуг на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць - забороняється. Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» містить виключні норми забороняючого характеру, спрямовані на обмеження використання тварин у видовищних заходах, у спорті, при організації дозвілля, які встановлені статтею 25 цього Закону.

При цьому, за змістом статей 1, 25 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» забороняється діяльність пересувних цирків, які використовують у цирковій діяльності саме диких тварин.

Як зазначалось судом вище, пунктом 14.7 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018, заборонено на території міста Івано-Франківська надання послуг пересувних цирків з тваринами.

Тобто, вказаним пунктом заборонено надання послуг пересувними цирками, які використовують у цирковій діяльності всіх, без виключення тварин. В той же час, законодавством забороняється використання у цирковій діяльності пересувними цирками тільки диких тварин.

Враховуючи наведені вище норми права, суд приходить до висновку, що заборонивши на території міста Івано-Франківська надання послуг пересувних цирків з тваринами, Івано-Франківська міська рада діяла всупереч чинному законодавству та вийшла за межі наданих їй повноважень.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним пункт 14.7 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради №106-19 від 02.05.2018 "Про внесення змін у Правила благоустрою м. Івано-Франківська".

Стягнути на користь приватного підприємства "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" (, вул.Трубченка 5/41, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53201) за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (, вул. М.Грушевського 21, м. Івано-Франківськ, 76004) 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Біньковська Н.В.

Рішення в повному обсязі складене 14.12.2018.