Справа № 2а-7959/11/1370
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року

Київ

справа №2а-7959/11/1370

касаційне провадження №К/9901/31295/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Інспекція) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 (суддя - Братичак У.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 (головуючий суддя - Гудим Л.Я., судді - Довгополов О.М., Пліш М.А.) у справі за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

УСТАНОВИВ:

У липні 2011 року Інспекція звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 43570,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням ОСОБА_2. Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» при здійсненні 05.12.2009 та 12.12.2009 первинної реєстрації транспортних засобів - автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 25.07.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2017, у задоволенні позову відмовив повністю.

Відмова у задоволенні позову обґрунтована висновком про те, що державна реєстрація транспортних засобів без сплати встановленого законом податку з власників транспортних засобів тягне за собою відповідальність саме з посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію, з урахуванням того, що відповідно до листа Прокуратури Львівської області № 06/3-2849вих11 від 25.08.2011 слідчим відділом Прокуратури Львівської області було розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо незаконної реєстрації на його ім'я транспортних засобів та визнано ОСОБА_2 потерпілим, вказану заяву долучено до кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною третьою статті 364 та частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених частинами першою, третьою статті 358 Кримінального кодексу України. Відсутність надходження коштів в дохід бюджету не є безумовною підставою для їх стягнення з відповідача, тоді як позивач не навів об'єктивних доводів на підтвердження протиправності дій відповідача та правомірність стягнення з нього суми податку.

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 28.09.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на наявність доказів ненадходження податку до бюджету, у той час як відповідачем не надано доказів в підтвердження протилежних обставин.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.07.2018 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 03.12.2018 - закінчив підготовку справи до касаційного розгляду та визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 11.12.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У cправі, що розглядається, суди встановили, що гідно листа Управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/552 від 23.03.2011 на ім'я ОСОБА_2 здійснено першу реєстрацію автомобілів: від 05.12.2009 - автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, кузов НОМЕР_4, від 12.12.2009 - автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, кузов НОМЕР_3, однак, квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів відсутні.

Згідно довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова № 19832/9/19-023 від 09.06.2011 кошти 05.12.2009 у сумі 18 960,00 грн. та 12.12.2009 у сумі 24610,00 грн. по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів не надходили.

Відсутність надходження до місцевого бюджету коштів зі сплати податку з власників транспортних засобів у сумі 43570,00 грн. за реєстрацію у грудні 2009 року автомобіля марки автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Volkswagen T4 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 стала фактичною підставою для звернення Інспекцією до суду із вказаним позовом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Частиною 4 статті 5 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з частиною 6 статті 5 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до абзацу 12 пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 Порядку № 1388 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що: платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є, зокрема, фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію; передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, заяви про реєстрацію транспортного засобу та платіжних документів про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки; у разі відсутності відомостей про сплату податків (зборів), передбачених законодавством перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним щорічним оглядом транспортних засобів, органи ДАІ відмовляють у реєстрації/перереєстрації транспортного засобу.

Таким чином, дотримання платником податку вимог Порядку № 1388 під час реєстрації/перереєстрації транспортного засобу виключає його відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів, оскільки проведення реєстрації /перереєстрації транспортних засобів підрозділами Державтоінспекції МВС без попередньої сплати податку не може бути здійснено.

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій було встановлено, що відповідно до листа Прокуратури Львівської області № 06/3-2849вих11 від 25.08.2011 слідчим відділом Прокуратури Львівської області було розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо незаконної реєстрації на його ім'я транспортних засобів та визнано ОСОБА_2 потерпілим, вказану заяву долучено до кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною третьою статті 364 та частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених частинами першою, третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що оскільки сплата податку з власників транспортних засобів є обов'язковою умовою для реєстрації транспортного засобу, то за відсутності такої органи ДАІ відмовляють у реєстрації транспортного засобу, тоді як реєстрація транспортного засобу без сплати податку з власників транспортного засобу тягне за собою відповідальність не для відповідача, а для посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 та ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017, оскільки суди першої та апеляційної інстанції правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна