Справа № 813/2065/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1036/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю представника відповідача Олексишина І.Б.,

за участю третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року, прийняте суддею Гуликом А.Г., о 15 годині 31 хвилині у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_5 до Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася з адміністративним позовом до Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області (надалі - Тухлянська сільська рада ) про визнання протиправним і скасування рішення №10 від 01.02.2018 року «Про розгляд клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5.»; зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,121 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 у власність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення сесії Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області №10 від 01.02.2018 року «Про розгляд клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5.»; зобов'язано Тухлянську сільську раду Сколівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,121 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 у власність.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки площею 0,121 га та в п.2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою по відведенні земельної ділянки площею 0,1186 га, відповідач порушив критерії правомірності, прийняв таке передчасно, так як не встановив з юридичної точки зору наявність/відсутність заїзду до господарства ОСОБА_8, що має безпосереднє значення для розгляду клопотання позивача, не наведено мотивів.

З приводу вимоги зобов'язати відповідача надати ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,121 га, то така задоволенню не підлягає, позаяк, як було зазначено, рішення відповідачем прийнято передчасно і потребує доопрацювання. Тому таке клопотання слід розглянути повторно.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Тухлянська сільська рада подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд безпідставно відхилив клопотання про закриття справи. Не враховано, що при приватизації земельної ділянки більшої площі будуть порушені права суміжного землекористувача ОСОБА_6, а саме буде звужено заїзд до його будинковолодіння. Отже, в даному випадку виник спір про право цивільне. Подібне не суперечить позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.06.2018 року у справі №727/10968/17.

Слід наголосити, що 25.12.2009 року ОСОБА_8 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку. Також слід було залучити в якості третьої особи ОСОБА_6, позаяк ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Проігноровано судом, що спір по земельних питаннях між позивачем та третіми особами неодноразово розглядався сільською радою.

Даний спір виник через те, що замовник вказав відмінну межу земельної ділянки від тієї межі, яку було встановлено в ході вирішення спору сільською радою.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що безпідставним є покликання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, оскільки така стосується права оренди позивача на земельну ділянку. В даній ситуації існує спір щодо перевірки законності суб'єкта владних повноважень.

Щодо неповноти з'ясування обставин справи, то суд чітко встановив, що фактично підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,121 га є забезпечення заїзду до господарства ОСОБА_6 та дотримання мінімальної ширини такого. В решті аргументи співпадають із мотивацією судового рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без - змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 що підтверджується рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 15.11.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав.

Рішенням сесії Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області №384 від 15.11.2016 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1

У вказаному рішенні зазначена орієнтовна площа земельної ділянки, тому позивач, з метою встановлення (відновлення) меж такої замовив кадастрову зйомку, яка проведена сертифікованим інженером-землевпорядником в присутності представника відповідача. За результатами проведення зазначеної зйомки визначено площу земельної ділянки 0,121 га, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки по АДРЕСА_1

У зв'язку із уточненням площі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, власником якого є позивач, ОСОБА_5 через свого уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулась до Тухлянської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,121 та у власність.

Рішенням сесії Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області № 10 від 01.02.2018 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,121 га у власність, у зв'язку з тим, що при проведенні геодезичної зйомки вказано межу земельної ділянки 0,1186 га.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень, відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначена в оскаржуваному рішенні підстава для відмови у наданні ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачена ст.118 ЗК України. Крім того, як вбачається із наявного у матеріалах справи клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 заявник просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,121 га, а не 0,1186 га, як зазначено у рішенні Тухлянської сільської ради №10 від 01.02.2018 року.

Колегія суддів також вважає за потрібне зазначити, що розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в ході якого буде досліджено питання меж земельної ділянки не породжує обов'язку надати земельну ділянку в розмірах, зазначених заявником.

Покликання апелянта на те, що даний спір підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства не заслуговує на увагу суду з огляду на таке.

У випадку, що якщо особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

У справі, яка розглядається, позивач звернулася до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. ЇЇ право не було реалізовано внаслідок відмови відповідача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Наявність існуючого речового права позивача або інших осіб на цю земельну ділянку судом не встановлено.

Позивач не порушує питання щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке перешкоджає їй в отриманні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Приватний інтерес ОСОБА_5 на час звернення до суду з цим адміністративним позовом відсутній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц та від 03.10.2018 року у справі №820/4149/17.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 813/2065/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 18.12.2018 року.