Справа № 818/1398/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1398/16
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016, суддя М.М. Шаповал, повний текст складено 09.11.18 по справі № 818/1398/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Сумської області треті особи Головне управління Державного казначейства України в Сумській області

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з Прокуратури Сумської області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.12.2015 по 26.04.2016 в сумі 33 570 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що в порушення вимог статті 116 Кодексу Законів про працю України (КЗпП України) прокуратурою Сумської області на момент звільнення ОСОБА_1 не виплачено в повному обсязі заробітну плату. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 по справі № 818/45/16 змінено та зобов'язано Прокуратуру Сумської області виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі. За наслідками апеляційного провадження рішення набрало законної сили 26.04.2016, але відповідач на даний час не виконав рішення суду.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено. Стягнуто з Прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 15 грудня 2015 року по 26 квітня 2016 року в загальному розмірі 33 570,8 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Прокуратурою Сумської області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки при вирішенні спору судом не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та долученим до неї доказам. Вказує, що судом першої інстанції у порушення вищевказаних процесуальних норм невірно застосовано положення чинного законодавства, не здійснено повне та всебічне дослідження обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору щодо відсутності підстав для стягнення коштів. Зазначає, що Законом України «Про прокуратуру» спірні відносини урегульовано таким чином, що виплата компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні прокурорів не передбачена. Ураховуючи викладене, підстави для стягнення з прокуратури області середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, за ст. 117 КЗпП України, відсутні. Також зазначає, що є помилковими доводи суду першої інстанції, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є заробітною платою (щодо не обмеження будь-яким строком звернення працівника до суду у разі порушення законодавства про оплату праці), оскільки в розумінні ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці», стягнення компенсації на підставі ст. 117 КЗпП України не пов'язане із порушенням законодавства про оплату праці. Враховуючи викладене просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 щодо стягнення з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 15.12.2015 по 26.04.2016 в загальній сумі 33570,80 грн., а також судового збору в сумі 551,21 грн. та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Також Прокуратурою Сумської області, подано клопотання про зупинення провадження у справі 818/1398/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до прийняття судового рішення у касаційній інстанції у справі № 818/45/16. У касаційній скарзі на рішення судів по справі № 818/45/16 прокуратурою області порушується питання про незаконність прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати із розрахунку її розміру за ст. 81 Закону, з огляду на те, що прокуратура області не наділена правом самостійно, без відповідної фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, зміни кошторису видатків, затвердженого Генеральним прокурором України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача. Тобто сум несвоєчасна виплата яких є предметом даного спору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 р. зупинено провадження у справі № 818/1398/16 за апеляційною скаргою Прокуратури Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016р. по справі № 818/1398/16 до прийняття судового рішення у касаційній інстанції у справі № 818/45/16.

15.08.2017 р. до Харківського апеляційного адміністративного суду, через засоби поштового зв'язку надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі, оскільки 18.07.2017 Вищим адміністративним судом України по справі № 818/45/16 прийнято рішення по суті (суддею отримано 21.08.2017р.).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2017 р. призначено розгляд справи на 05.09.2017 о 14:10 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 5 та поновлено з цієї дати провадження по справі .

01.09.2017 року відповідачем, Прокуратурою Сумської області, через засоби поштового зв'язку подано клопотання про зупинення провадження у справі 818/1398/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до прийняття остаточного судового рішення Верховним Судом України у справі № 818/45/16.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2018р. зупинено провадження у справі № 818/1398/16 за апеляційною скаргою Прокуратури Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016р. по справі № 818/1398/16 до прийняття остаточного судового рішення Верховним Судом України у справі № 818/45/16 .

На адресу Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Прокуратури Сумської області в порядку ст. 237 КАС України, в якому зазначає, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі № 818/45/16 заяву прокуратури Сумської області про перегляд судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах задоволено частково. Таким чином у зв'язку з тим, щона даний час обставини, що на цей час обставини, що викликали зупинення усунуто, у відповідності до ст. 237 КАС України просить поновити провадження у справі № 818/1398/16.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018р. поновлено з 06.12.18 р. провадження у справі № 818/1398/16 за апеляційною скаргою Прокуратури Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016р. по справі № 818/1398/16.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з копією трудової книжки (а.с. 8-9) 14.12.2015 ОСОБА_1 було звільнено з посади прокурора прокуратури Білопільського району та органів прокуратури в зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі п. 1 ч. 2 ст. 40 КЗпП України та ч. 1 п. 9 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач оскаржив у судовому порядку дії прокуратури щодо свого звільнення.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 по справі № 818/45/16 позов ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, задоволено частково та зобов'язано Прокуратуру Сумської області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за липень-листопад 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням індексу інфляції.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 (а.с. 17-20) постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 по справі № 818/45/16 змінено та зобов'язано Прокуратуру Сумської області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за період з 15 липня по 30 листопада відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням уже здійснених виплат за цей період.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 залишено без змін постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016, змінену рішенням суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2018р. заяву Прокуратури Сумської області з надзвичайних ситуацій задоволено частково. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 в частині задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що рішенням Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2018р. по справі 818/45/16, яке набуло законної сили, встановлені обставини, що мають значення для розгляду даної справи, а саме те, що у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості по заробітній платі.

Таким чином, судовим рішенням, яке набуло законної сили, встановлено безпідставність стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, а отже відповідні обставини не потребують доведенню.

Приймаючи рішення від 08.11.2018р. по справі 818/45/16 про відмову в задоволенні позову, щодо стягнення заборгованості по заробітній платі Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виходив з того, що статтею 49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1789-XII) передбачено, що заробітна плата прокурорів складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Надбавки за вислугу років встановлюються також іншим працівникам прокуратури (спеціалістам, службовцям, робітникам). Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 12 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №1697-VII) у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Відповідно до частини першої, другої, третьої статті 81 Закону №1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 1 Розділу XII Прикінцевих положень Закону №1697-VII передбачено, що цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року (абзац 3).

Визнати такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру» &?а;…&g1;, крім &?к;…&? ; частини першої статті 49 &? ;…&?т;, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Пунктом 11 Розділу XIII Перехідних положень Закону №1697-VII передбачено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

До набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування (пункт 51 Розділу XIII Перехідних положень Закону №1697-VII).

Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом (підпункт 1 пункту 13 Розділу XIII Перехідних положень Закону №1697-VII).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» №505 від 31.05.2012 (далі - Постанова №505) затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5.

Надати право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: 1) установлювати: &?а;…&gп; працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів (підпункт 1 пункту 2 Постанови №505).

Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури (пункт 2 Постанови №505).

Частиною 3 статті 81 Закону №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015, встановлено нові розміри посадових окладів прокурорів місцевих прокуратур та передбачено їх поетапне запровадження. Зокрема, за приписами даної норми, посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 01.07.2015 по 01.06.2016 складав 10 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи норми пункту 11 розділу XIII Перехідні положення Закону №1697-VII у їх взаємозв'язку з нормами абзацу 3 пункту 1 розділу XII Прикінцеві положення цього Закону, до 15.12.2015 міські, районні, міжрайонні та районні у містах прокуратури здійснювали повноваження місцевих прокуратур і на цей період за прокурорами відповідних прокуратур зберігався правовий статус, який вони мали до набрання чинності Законом №1697-VII.

Так, частина 1 статті 49 Закону №1789-XII, яка була чинною до 14.12.2015, обумовлювала один з елементів правового статусу прокурорів - порядок їх матеріального забезпечення. За змістом наведеної норми, розмір посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років, що є складовими заробітної плати прокурорів, затверджувався Кабінетом Міністрів України.

У період з липня по грудень 2015 року схема посадових окладів працівників органів прокуратури визначалась Постановою, у додатку 5 до якої було передбачено розміри посадових окладів працівників районних, міжрайонних, районних у містах з районним поділом та інших прирівняних до них прокуратур.

Суди попередніх інстанцій під час розгляду справи з'ясували ту обставину, що заробітна плата позивачу протягом спірного періоду виплачувалась відповідачем виходячи саме з розмірів посадових окладів, встановлених цією Постановою.

З огляду на норми підпункту "в" пункту 51 розділу XIII Перехідні положення Закону №1697-VII, до набрання чинності абзацом 3 пункту 1 розділу XII цього Закону, тобто, до 15.12.2015, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, могли бути призначені прокурорами місцевих прокуратур виключно за умови успішного проходження ними тестування.

Отже, прокурори міських, районних, міжрайонних і районних у містах прокуратур, які до 15.12.2015 здійснювали повноваження місцевих прокуратур, не мали статусу прокурів місцевих прокуратур і, відповідно, на них не поширювали свою дію норми частини 3 статті 81 Закону №1697-VII. Питання оплати праці таких прокурорів визначались частиною 1 статті 49 Закону №1697-VII, а розміри їх посадових окладів були встановлені Постановою.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав здійснювати позивачу нарахування і виплату заробітної плати за період з 01.07.2015 по 14.12.2015 включно, виходячи з посадових окладів прокурорів місцевих прокуратур, передбачених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим, позовні вимоги до задоволення не підлягали.

Враховуючи висновок Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 08.11.2018р. по справі № 818/45/18, яким відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості по заробітній платі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, оскільки даний позов заявлено в зв'язку з несвоєчасною сплатою спірних сум по справі № 818/45/18.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції є помилковими.

Колегія суддів зазначає, що на момент винесення рішення судом першої інстанції постанова Харківського апеляційного адміністративного суду по справі 818/45/16 набрала законної сили, однак наступне його скасування тягне за собою визнання помилковими висновків суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному випадку скасування рішення суду першої інстанції за підстав передбачених ст. 361 КАС України є неможливими, оскільки оскаржуване рішення не набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене доводи позивача щодо несвоєчасного розрахунку є помилковими.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про наявність в нього права на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 по справі № 818/1398/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 17.12.2018.