Справа № 826/16216/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Вівдиченко Т.Р.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивачів - Паука О.І.

представника відповідача - Зубарєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу

Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУМ», товариства з обмеженою відповідальністю «НЕПТУН - БІЛА СФЕРА» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «НЕРУМ» та ТОВ «НЕПТУН - БІЛА СФЕРА» звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останні просили суд зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач) від 28 вересня 2018 року №88 «Д» про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 18 травня 2018 року №ІУ 59 «Реконструкція реабілітаційно-оздоровчого центру дельфінотерапії з розширенням, в межах земельних ділянок, які перебувають в оренді і знаходяться за адресою: м. Одеса, Приморський район, нижня тераса, пляж «Ланжерон», 25 - пляж «Ланжерон», 1» (коригування), замовник - ТОВ «НЕРУМ», ТОВ «НЕПТУН-БІЛА СФЕРА».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року заяву ТОВ «НЕРУМ» та ТОВ «НЕПТУН - БІЛА СФЕРА» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року. На думку апелянта, ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала позивачам дозвіл на виконання будівельних робіт від 18 травня 2018 року №ІУ 59 «Реконструкція реабілітаційно-оздоровчого центру дельфінотерапії з розширенням, в межах земельних ділянок, які перебувають в оренді і знаходяться за адресою: м. Одеса, Приморський район, нижня тераса, пляж «Ланжерон», 25 - пляж «Ланжерон», 1» (коригування)».

В подальшому, 28 вересня 2018 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ №88 «Д» «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», яким наказано вважати анульованим дозвіл на виконання будівельних робіт від 18 травня 2018 року №ІУ 59 «Реконструкція реабілітаційно-оздоровчого центру дельфінотерапії з розширенням, в межах земельних ділянок, які перебувають в оренді і знаходяться за адресою: м. Одеса, Приморський район, нижня тераса, пляж «Ланжерон», 25 - пляж «Ланжерон», 1» (коригування)», замовник - ТОВ «НЕРУМ» та ТОВ «НЕПТУН - БІЛА СФЕРА».

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивачі оскаржили його до суду та подали заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ «НЕРУМ» та ТОВ «НЕПТУН - БІЛА СФЕРА» зазначено, що не зупинення дії оспорюваного наказу до моменту вирішення даної судової справи по суті суттєво негативно вплине на їх господарську діяльність та призведе до значної шкоди прав, свободам та інтересів позивачів в адміністративній справі, враховуючи, що будівництво з травня 2018 року вже розпочато: укладено господарські договори на закупівлю будівельних матеріалів, на оренду спеціальної техніки, зроблено багато численні платежі на значну суму грошових коштів, ведеться зведення будівлі. Зупинення будівничого процесу на даному етапі призведе до значної матеріальної шкоди позивачів, матеріальних збитків, враховуючи штрафи та пені за укладеними договорами.

На підтвердження вказаних тверджень позивачами надано копії первинних документів бухгалтерського обліку, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Дослідивши зміст заяви про вжиття заходів забезпечення позову та копії документів долучених до цієї заяви, колегією суддів встановлено наявність підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Зокрема, колегія суддів вважає, що у зв'язку з дією наказу №88 від 28 вересня 2018 року, наявний ризик реального ускладнення досягнення поставленої позивачами господарської мети на об'єкті будівництва, порушення строків виконання робіт та інших цивільно-господарських зобов'язань, які, також пов'язані з участю третіх осіб.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та відповідають предмету заявленого позову. При цьому, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише забезпечує збереження існуючого становища до вирішення справи по суті позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 12.12.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Т.Р.Вівдиченко

Є.І.Мєзєнцев