Справа № 526/2434/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 526/2434/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Зеленського В.В.

суддів: Кононенко З.О. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області та ОСОБА_1 на рішення, суддя Тищенко Л.І., м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область,37300 Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.09.2018 по справі № 526/2434/17 повний текст складено 18.09.18

за позовом ОСОБА_2

до Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області третя особа ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування рішення Верпицької сільської ради від 23.12.2016 "Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до Гадяцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (надалі - відповідач), третя особа: ОСОБА_1 (надалі - третя особа), в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Веприцької сільської ради від 23.12.2016 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її безоплатну приватну власність».

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.09.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23 грудня 2016 року (шістнадцятої сесії сьомого скликання) «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.02 га та передачу її безоплатну приватну власність».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Відповідач, Веприцька сільська рада Гадяцького району Полтавської області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Третя особа, ОСОБА_1, також подав апеляційну скаргу на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.09.2018 р. , в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволені позовної заяви.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М., чоловікові позивача ОСОБА_4, належить земельна ділянка розміром 0,3209 га, розташована в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0709 га.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, власником вказаного будинку зазначено ОСОБА_4.

Згідно рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23.12.2016, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га, розташованої в АДРЕСА_2. Рекомендовано розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який в подальшому подати на розгляд комісії з питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.06.2017 у цивільній справі № 526/138/17, позовну заяву ОСОБА_4 до Веприцької сільської ради Гадяцького району, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради від 23 грудня 2016 року та усунення перешкод в користуванні землями загального користування задоволено.

Визнано недійсним рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради від 23 грудня 2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її безоплатну приватну власність».

Зобов'язано ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлений ним паркан та огорожу по АДРЕСА_2 та звільнити земельну ділянку загального користування для проїзду.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2017 року вищевказане рішення Гадяцького районного суду Полтавської області скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні землями загального користування відмовлено за недоведеністю.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради від 23.12.2016 року закрито та роз'яснено позивачу право звернення в суд у порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, виходячи з вищезазначеного, дані норми встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади з приводу надання їм у власність чи користування земельних ділянок, суд звертає увагу, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність чи користування.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність чи користування, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність чи користування є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою.

Положення Земельного кодексу України чітко визначають підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Тобто метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і є встановлення її меж та внесення кадастрового номеру земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановленні повноваження сільської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23 грудня 2016 року на черговій шістнадцятій сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та безоплатну передачу її у приватну власність.

Згідно результатів поіменного голосування при розгляді питання порядку денного шістнадцятої сесії Веприцької сільської ради сьомого скликання 23 грудня 2016 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її безоплатну приватну власність, з обраних чотирнадцяти депутатів на сесії були присутні одинадцять, з яких сім проголосувало «за», а чотири утрималось. Серед присутніх депутатів сільської ради був ОСОБА_1, який проголосував «за» прийняття вищевказаного рішення.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 червня 2017 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1727, ч. 2 ст. 1727 КУпАП (порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів) та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 2.9 Регламенту Веприцької сільської ради сьомого скликання, рішення сільської ради (крім процедурного або зазначеного у законі та Регламенті окремо) вважаються прийнятими, якщо після їх обговорення за них проголосувала більшість від загального складу ради.

З вищевикладеного вбачається, що Веприцькою сільською радою під час обговорення спірного рішення порушено процедуру його прийняття, а саме спірне рішення прийняте за відсутності необхідної кількості голосів, що є прямим порушенням Регламенту Веприцької сільської ради та не відповідає вимогам Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо необґрунтованості рішення Веприцької сільської ради від 23.12.2016 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її безоплатну приватну власність», тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Однак, колегія суддів, не може погодитися з висновками суду першої інстанції, щодо не доведення факту порушення її прав та охоронюваних законом інтересів позивача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка на якій розміщена дорога, яка використовується позивачем як доступ до земельної ділянки позивача та для обслуговування будівель та споруд стала предметом розгляду на сесії, і при наданні ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення її для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.02 га. та передачу в подальшому її в безоплатну приватну власність істотно порушить права позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, тощо.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів, дійшла висновку, що рішення Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23 грудня 2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га та передачу її безоплатну приватну власність» істотно порушує права позивача.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, однак із помилковим застосуванням норм права.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.09.2018 по справі № 526/2434/17 змінити в мотивувальній частині.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді З.О. Кононенко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 17.12.2018.