Справа № 555/1637/18
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1637/18
Номер провадження 2-а/555/68/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП Березнівського ВП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся із позовом до інспектора СРПП Березнівського ВП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 28.08.2018 року відповідачем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП по факту того що, 28.08.2018 року о 21 год. 55 хв. він, по вул.Буховича в м.Березне Рівненської області, керуючи транспортним засобом мопедом марки «Mustang MT50 Q2», не мав при собі та не предявив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_2 покликається на те, що 28.08.2018 року у вечірню пору він прийшов до своєї сестри ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, щоб забрати свій мопед, який залишив кілька днів тому, у звязку із тим, що закінчилось пальне. Близько 21 год. 30 хв. він взяв мопед в руки у повів по вул.Буховича в м.Березне Рівненської області. Через кілька хвилин до нього підїхав автомобіль патрульної поліції та інспектор поліції ОСОБА_3 склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння, а також виніс оскаржувану постанову.

Позивач покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

У зв'язку з наведеними обставинами просить скасувати постанову відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 суб'єкт владних повноважень в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином; про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до правил ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №806939 від 28.08.2018 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП по факту того що, 28.08.2018 року о 21 год. 55 хв. він, по вул.Буховича в м.Березне Рівненської області, керуючи транспортним засобом мопедом марки «Mustang MT50 Q2», не мав при собі та не предявив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 28.08.2018 року близько 22 год. вона йшла по вул.Буховича в м.Березне Рівненської області в супермаркет, де по вулиці зустріла свого знайомого ОСОБА_2, який сидів на мотоциклі, однак транспортний засіб був зупинений. В цей час до нього підїхав патрульний автомобіль.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що в кінці серпня 2018 року її брат ОСОБА_2 зайшов до неї на подвіря і повідомив, що залишить належний йому мопед, оскільки він мав технічні несправності. Приблизно через тиждень, ОСОБА_2 повернувся і забрав належний йому транспортний засіб. Пізніше розповів про подію, що відбулась.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем ОСОБА_6 дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що стороною відповідача не було подано відзиву, не представлено суду доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_2 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 77, 242-246,268-272,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора СРПП Березнівського ВП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ДПО18 №806939 від 28.08.2018 року, винесену інспектором СРПП Березнівського ВП ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7