Справа № 0940/2159/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. справа № 0940/2159/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шешурак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13.11.2018 звернулася в суд з адміністративним позовом до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною відмову у наданні містобудівних умов та обмежень; зобов'язання надати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

16.11.2018 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулася до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради із заявою та відповідними документами про отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1». Відповідач, всупереч норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", повідомив позивача, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за № 924 від 22.08.2018 відмовлено їй у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для реконструкції квартири НОМЕР_2 під стоматкабінет на вул. І.Пулюя, 1 у м. Івано-Франківську.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із вказаних у позовній заяві мотивів. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлених позовних вимог не визнала, суду пояснила, що підставою для відмови у наданні містобудівних умов і обмежень слугувала відсутність погодження усіх власників приміщень, суміжних із квартирою АДРЕСА_1 та порушення внаслідок такої реконструкції пункту 4.5 ДБН України В.2.5-77:2014 «Котельні».

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд робить висновок, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2018 належить квартира АДРЕСА_1. Право власності на зазначену квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2018, індексний номер 129264117 (а.с. 13).

16.08.2018 позивач звернулася через Центр надання адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради і заявою та відповідними документами для одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

06.09.2018 Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради листом за №Я/7080 повідомив позивача, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради "Про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва" за № 924 від 22.08.2018 відмовлено позивачу у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва (а.с. 29-30).

11.10.2018 позивач повторно звернулася до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради і заявою та відповідними документами для одержання містобудівних умов та обмежень на об'єкт будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

24.10.2018 Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради листом за №Я/7384 повідомив ОСОБА_3, що питання стосовно надання містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва - для реконструкції квартири АДРЕСА_1 буде винесено на розгляд чергового засідання виконавчого комітету міської ради (а.с.33).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за № 924 від 22.08.2018, без будь-яких обґрунтувань підстав такої відмови, звернулася до суду, у зав'язку із чим просить зобов'язати відповідача надати містобудівні умови та обмеження для реконструкції квартири під стоматологічний кабінет.

Вирішуючи даний спір суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (пункт 8 статті 1 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Згідно з частиною 3 статті 29 даного Закону містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об'єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Що стосується посилань представника відповідача на відсутність згоди на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 власників усіх суміжних приміщень, суд зазначає наступне.

Так, як встановлено судом з досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у матеріалах справи, суміжними до квартири НОМЕР_2 є квартири НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5.

Згідно заяви ОСОБА_5 Олександріни, власника квартири АДРЕСА_2, справжність підпису якої засвідчена нотаріально, остання 04.07.2018 дала згоду ОСОБА_6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Згідно заяви ОСОБА_7, власника квартири АДРЕСА_3, справжність підпису якої засвідчена нотаріально, ОСОБА_7 07.07.2018 також дала згоду ОСОБА_6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Що стосується власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_8, то ОСОБА_6 надсилалось йому повідомлення про намір здійснити реконструкцію квартири НОМЕР_2 та прохання надати згоду на таку реконструкцію, що підтверджується наявними у справі листом відповідного змісту та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з підписом ОСОБА_9 про отримання 21.09.2018 вказаного листа (а.с. 46-48). Однак останнім не вчинено жодних дій щодо надання згоди ОСОБА_6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_1.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 було вжито всіх заходів щодо отримання згоди усіх власників суміжних приміщень на реконструкцію квартири АДРЕСА_1.

Окрім цього, з аналізу положень частини 3 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що для отримання містобудівних умов та обмежень надається згода власника майна, однак не передбачено обов'язку подання згоди власників суміжних квартир.

Таким чином, суд не приймає до уваги висловлені в судовому засіданні доводи представника відповідача про відсутність нотаріально засвідчених заяв власників усіх суміжних приміщень про надання ОСОБА_6 згоди на реконструкцію квартири АДРЕСА_1, оскільки обов'язковість таких не зазначена у передбаченому частиною 3 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вичерпному переліку документів для надання містобудівних умов та обмежень.

Окрім цього, відсутність таких заяв не зазначена у рішенні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради "Про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва" за № 924 від 22.08.2018 та листі Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради листом за №Я/7080 від 06.09.2018 як підстава для відмови у наданні ОСОБА_6 містобудівних умов та обмежень.

Щодо доводів про порушення пункту 4.5 ДБН України В.2.5-77:2014 «Котельні», висловлених представником відповідача в судовому засіданні, суд не приймає їх до уваги, оскільки жодним документом такі порушення не підтверджені.

Частиною 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Таким чином, частиною 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлені виключні підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 29 даного Закону відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з частиною 6 даної статті цього ж Закону надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Рішенням Івано-Франківської міської ради за №124-12 від 16.05.2017 затверджено нову редакцію Положення про Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, згідно якого Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини (надалі - Департамент) є виконавчим органом Івано-Франківської міської ради.

Департамент утворюється Івано-Франківською міською радою, підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету, міському голові, заступнику міського голови згідно розподілу посадових обов'язків, є спеціально уповноваженим органом з питань містобудування, архітектури Івано-Франківської міської ради. У складі Департаменту діє відділ охорони культурної спадщини як спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку зі своїм найменуванням із зображенням Герба України, печатку з написом "Головний архітектор міста", інші необхідні печатки та штампи, бланки зі своїм найменуванням, а також інші атрибути юридичної особи відповідно до законодавства України.

Основними функціями Департаменту, серед іншого, є забезпечення надання власникам, користувачам земельних ділянок будівельних паспортів, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Суд встановив, що відмова позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень, що здійснена шляхом направлення департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради листа з повідомленням про рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про відмову позивачу у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва, здійснена без обґрунтувань підстав такої відмови.

Враховуючи, що відмова позивачу у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва, здійснена без обґрунтувань підстав такої відмови, то така відмова відповідача як органу, який забезпечує надання власникам містобудівних умов та обмежень, є протиправною.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд вважає, що враховуючи протиправну відмову відповідача, а саме Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини, відсутність правових підстав для такої відмови ОСОБА_6 в отриманні містобудівних умов та обмежень, найбільш дієвим способом захисту порушеного права, є встановлення судом зобов'язання для Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, як спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради видати ОСОБА_6 містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

Під дискреційним розуміють повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 24 березня 1988 року у справі "Олссон проти Швеції" зазначив, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд дійшов висновку, що зобов'язання вчинити дії, як спосіб захисту та відновлення прав ОСОБА_6 є допустимим та необхідним втручанням у дискреційні повноваження Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов переконання про обґрунтованість позову в цілому за всіма заявленими позовними вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 1762,00 грн., підтверджується квитанцією №66.20.1/21266534 від 10.11.2018 року (а.с. 3).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який вступив в дію з 01.01.2018, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з даним позовом, відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_6 повинна була сплатити судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частина друга статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи зазначені положення закону України «Про судовий збір» та заявлені позовні вимоги, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 704,80 гривні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради у наданні ОСОБА_3 містобудівних умов та обмежень на проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

Зобов'язати Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надати ОСОБА_3 містобудівні умови та обмеження на проектування об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

Стягнути на користь ОСОБА_3 (77304, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради (76018, вулиця Незалежності, будинок 9, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3 (77304, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Відповідач: Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради (76018, вулиця Незалежності, будинок 9, місто Івано-Франківськ, ).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 17 грудня 2018 р.