Справа № 820/4320/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4320/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Спаскіна О.А.

суддів: Сіренко О.І. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Павлова В.І.

представників відповідача Юношева С.А., Радченка І.А., Баклушиної В.Б., Рочняк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018, (суддя Супрун Ю.О., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 24.09.18) по справі № 820/4320/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Престиж"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Т ПРЕСТИЖ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) від 03.03.2018 року № .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) від 03.03.2018 року № .

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т ПРЕСТИЖ" (61017, м. Харків, вул. Лозівська, 5, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, Харківська область, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 03.03.2018 року № та 03.03.2018 року № ГУДФС у Харківській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями законодавства України.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні та у письмовому відзиві заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що згідно з п. 7 ч. 1 ст.ст. 336, 345, п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI та п.п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами, наказом ГУ ДФС України у Харківській області від 01.02.2018 року № 677 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" (податковий номер 34955200), посадовими особами ГУ ДФС України у Харківській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою "Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 комплект, в складі: YC-170-1 багатофункціональна автоматична відсадочна машина…" та "Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок..." за митними деклараціями від 08.11.2017 року № UA807170/341128; від 28.08.2015 року № 807100000/2015/029889; від 26.10.2016 року № 807100000/2016/042241 за кодом 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД.

Перевіркою встановлено, що під час імпортування протягом 2015-2017 років вищезгаданого обладнання, ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" допущено порушення вимог митного законодавства, зокрема правила 1, 3а), 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, що є частиною Закону України "Про митний тариф", що в свою чергу призвело до невірної класифікації завезеного товару, а відтак - заниженню податкових зобов'язань з ввізного мита та податку на додану вартість.

За результатами перевірки ГУ ДФС України у Харківській області складено акт документальної невиїзної перевірки від 21.02.2018 року № 639/20-40-14-15-07/34955200 та прийняті податкове повідомлення-рішення 03.03.2018 року № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 54004,38 грн., та 13501,09 грн., штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), а також податкове повідомлення-рішення від 03.03.2018 року № про збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 10800,88 грн., та 2700,22 грн., штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про порушення позивачем правил класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому збільшення суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" та NG INDUSTRY GROUP, Ltd (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт від 09.06.2015 року № 1/09-06 на постачання обладнання.

На виконання цього контракту, за митною декларацією від 28.08.2015 року №807100000/2015/029889 ввезено товар "Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок - 1 комплект (допоміжне обладнання для забезпечення роботи основного блоку (печі): пристрій дозованої подачі сировини, міксер, млин для начинки, пристрій формування подушечок, вузол охолодження готової продукції". Виробнича потужність лінії 60 кг/год. з начинкою, 30 кг/год., порожні. Поставляється для власних виробничих потреб. Виробник NG INDUSTRY GROUP, Ltd. Країна виробництва - CN. Торгівельна марка NG- HWB, за кодом товару 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД, пільгова ставка ввізного мита 0%. Митна вартість товару - 220 842,42 грн.

Також між ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" та NG INDUSTRY GROUP, Ltd (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт від 15.08.2016 року № UA 02/15-08 на постачання обладнання.

На виконання цього контракту, за митною декларацією від 26.10.2016 року №807100000/2016/042241 ввезено товар "Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок - 1 комплект (допоміжне обладнання для забезпечення роботи основного блоку (печі): пристрій дозованої подачі сировини, міксер, млин для начинки, пристрій формування подушечок, вузол охолодження готової продукції". Виробнича потужність лінії 60 кг/год. з начинкою, 30 кг/год. порожні. Поставляється для власних виробничих потреб. Виробник NG INDUSTRY GROUP, Ltd. Країна виробництва - CN. Торгівельна марка NG- HWB, за кодом товару 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД, пільгова ставка ввізного мита 0%. Митна вартість товару - 291 013,52 грн..

Поряд з цим, на підставі контракту між ТОВ "Т ПРЕСТИЖ" та NG INDUSTRY GROUP, Ltd (Китай) від 14.07.2017 року № UA03/14-07 відповідно до митної декларації від 08.11.2017 року № UA807170/2017/341128 завезено товар - Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 компл., в складі YC-170-1 Багатофункціональна автоматична відсадочна машина (виготовлена із нержавіючої сталі, 3-х бункерного типу, з діафрагмовою різкою, напругою в 380В три фази, 50 Гц) - 2 шт., (з діафрагмовим формувачем і сенсорною електронною панеллю управління, продуктивність безперервної відсадки 360 кг/год.), в комплекті із: вузол ультразвукового різання JYD-2025Q-1 шт. (ріжучий наконечник робить ультразвукові вібрації, а матеріал, що розрізається не наліпає на інструмент); YC-166 укладач на піддони - 1 шт. (даний пристрій приймає відформовану продукцію після ультразвукового різання і викладає вироби на конвеєрну стрічку). Для кондитерської промисловості. Рік виробництва 2017. Виробник - NG INDUSTRY GROUP, Ltd. Країна виробництва - CN. За кодом товару 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД, пільгова ставка ввізного мита 0%. Митна вартість товару - 1 288 289,99 грн..

Як свідчать матеріали справи, під час перевірки відповідачем виявлено помилкове декларування позивачем вищезгаданого обладнання за кодом 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД, тому як товар з комерційною назвою "Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 комплект, в складі: YC-170-1 багатофункціональна автоматична відсадочна машина…" відноситься до товарної позиції 8438.

Посилаючись на пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом ДФС України № 401 від 09.06.2015 року, відповідач стверджує, що враховуючи те, що "Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 комплект, в складі: YC-170-1 багатофункціональна автоматична відсадочна машина…" призначена для виробництва печива, то її слід віднести до обладнання для виробництва хлібобулочних виробів, а відтак цей товар має бути класифікований за кодом 8438 10 10 00 (обладнання для виробництва хлібобулочних виробів).

Поряд з цим, відповідачем зазначається, що тому як вафлі є різновидом печива, то і товар "Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок - 1 комплект (допоміжне обладнання для забезпечення роботи основного блоку (печі): пристрій дозованої подачі сировини, міксер, млин для начинки, пристрій формування подушечок, вузол охолодження готової продукції" також слід віднести до товарної категорії 8438 10 10 00, що відповідає обладнанню для виробництва хлібобулочних виробів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Статтею 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлений за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

У відповідності до ч. 2 ст. 69 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів, що переміщуються через митний кордон України, для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до вимог УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації. Примітки до розділів та груп є невід'ємною частиною УКТ ЗЕД і мають юридичну силу.

Згідно п. 4.2. розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012.р. № 631, під час оформлення митної декларації проводиться перевірка правильності її заповнення відповідно до вимог, встановлених законодавством з питань державної митної справи, а відповідно до п. 4,5.5. цього ж Порядку - проводиться перевірка правильності класифікації товарів.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2010 року № 650, визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі-товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації' товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

Цей Порядок розроблено з метою приведення класифікаційної роботи митних органів у відповідність до Митного кодексу України, удосконалення здійснення контролю правильності класифікації товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення, упорядкування процедури класифікації товарів і запобігання випадкам ухилення підприємствами та громадянами від сплати митних платежів у повному обсязі та від установлених заходів нетарифного регулювання.

Відповідно до п. 4 цього Порядку, відділ митних платежів здійснює контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів. В свою чергу, контролем правильності класифікації товарів є перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п.п.2, 3 розділу з Порядку, посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Обов'язки декларанта передбачені ст. 266 Митного кодексу України, відповідно до якого декларант не визначає код товару, він лише заявляє (декларує) його у вантажно-митній декларації. А митний орган самостійно класифікує товар, визначає суму мита та податку на додану вартість, що підлягають сплаті декларантом.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи митну декларацію, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема з посиланням на результати перевірки.

Матеріалами справи встановлено, що під час здійснення митного контролю, прийнявши від TOB «Т ПРЕСТИЖ» ВМД та пропустивши товар на митну територію України, митний орган погодився з відомостями щодо коду товару 8438 20 00 00 згідно УКТ ЗЕД, зазначеному в ВМД та застосовано нульову ставку ввізного мита, що підтверджується копіями ВМД. Тобто з боку посадових осіб митного органу зауважень до вказаних вище ВМД поданих TOB «Т ПРЕСТИЖ» не було.

За таких обставин, у разі, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з відомостями про код товарної номенклатури, зазначеним імпортером, то відповідно до ст.54 ПК України, митниця не має правових підстав для нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду.

Крім того, відповідно до п. 2 узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами адміністративних справ щодо спорів, пов'язаних зі справлянням податків і зборів митними органами», якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з відомостями щодо звільнення позивача від сплати ПДВ, чи з кодом товарної номенклатури, зазначеної імпортером, то митниця не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду товарної номенклатури, зокрема, з посиланням на результати перевірки.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 05.05.2014 року по справі № 2а/2370/3214/2012 (К/800/55282/13).

Посилання відповідача на застосування при класифікації товарів Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом ДФС України № 401 від 09.06.2015 року колегія суддів вважає необґрунтованим та зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митої справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державну реєстрацію здійснюють: нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю - Міністерство юстиції України; нормативно-правових актів міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим - Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим; нормативно-правових актів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, їх управлінь, відділів, інших підрозділів, а також місцевих органів господарського управління та контролю - обласні, Київське та Севастопольське міські управління юстиції; нормативно-правових актів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь, відділів, інших підрозділів - районні, районні у містах Києві та Севастополі управління юстиції. Державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України та управління юстиції складають державні реєстри зареєстрованих ними нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Наказ ДФС України № 401 в порядку та спосіб, визначений Указом Президента України та «Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади» не зареєстрований, а відтак Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності не набули чинності і не можуть бути покладені в основу акту перевірки.

Позиція контролюючого органу щодо допоміжності Пояснень та мети їх розробки і затвердження викладена у листі Міністерства доходів і зборів України від 27.01.2014 р. N 490Я/99- 9924-02-03-14" Щодо набуття чинності наказом Міндоходів України N 15 від 14.01.2014 "Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності".

Зокрема повідомлено, що «Вищезазначений наказ Міндоходів України розроблений на виконання 68 статті Митного; кодексу України та положень Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 N 428. Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) запроваджуються як допоміжний робочий матеріал при класифікації товарів за УКТЗЕД для забезпечення одноманітної інтерпретації та застосування УКТЗЕД." та "Водночас повідомляємо про те, що класифікація товарів для митних цілей, зокрема прийняття рішень про класифікацію товарів, здійснюється виключно згідно з положеннями УКТЗЕД, яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів 2012 року та є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 N 584-VII "Про Митний тариф України", який набув чинності з 1 січня 2014 року, незалежно від наявності чи відсутності пояснень до УКТЗЕД".

З матеріалів справи також слідує, що висновки перевірки ДФС зроблені на підставі листів Харківської митниці ДФС від 15,12.2017 № 8292/00-1/20-70-19-03 щодо надання інформації про виявлені факти невірної класифікації; від 15.12.2017 № 8313/00-1/20-70-19-03 щодо надання інформації про виявлені факти невірної класифікації; від 23.01.2018 № 2057/7/99-99-19-03-17 про класифікацію товару «Обладнання для виробництва хлібобулочних виробів».

У зазначених листах міститься висновок, що завезене ТОВ «Т ПРЕСТИЖ» обладнання слід класифікувати у межах товарної підпозицїї - 843 8 10 згідно УКТ ЗЕД.

Проте, вказані листи не є нормативним актом та не можуть розглядатись в якості достатньої підстави для визначення коду УКТЗЕД, імпортованого товару. Ці листи не мають ні статусу закону України ні статусу нормативно-правового акту ДФС.

Така позиція знайшла своє підтвердження у судовій практиці, зокрема у постанові Вищого адміністративного суду України від 19.12.2013 року по справі № К/800/23 828/13.

Правилом 6 ОПІ УКТЗЕД встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до митних декларацій, назвами товарів завезених позивачем на митну територію України зокрема є «Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 комплект, в складі: YC-170-1 багатофункціональна автоматична відсадочна машина...» та «Компоненти HG- HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок...».

Відповідно до ДСТУ 3781:2014 «Печиво. Загальні технічні умови», печивом є борошняний кондитерський виріб крихкої структури з використанням хімічних розрихлювачів або дріжджів, що постачають споживачеві, а згідно ДСТУ 4033-2001 «Вафлі. Загальні технічні умови», вафлями є борошняні кондитерські вироби, виготовлені з вафельних листів з начинками або без начинок, глазуровані або неглазуровані, які поставляються споживачу.

Вимоги цих стандартів обов'язкові для підприємств, установ і організацій України, а також для громадян - суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів зайнятості.

Разом з цим, у ДСТУ 2633:2007 Продукція кондитерського виробництва. Терміни та визначення понять зазначений перелік кондитерських виробів. Зокрема п. 9.17. передбачено, що печиво, це борошняний кондитерський виріб крихкої структури переважно з використанням хімічних розпушувачів, а відповідно до п. 9.20. вафлі - це борошняні кондитерські вироби з вафельних листів, зазвичай перешаровані начинкою.

Таким чином, судова колегія вважає, що позивач, керуючись назвою товару та термінами, що наведені у ДСТУ, прийняв обґрунтоване рішення щодо віднесення імпортованого товару до обладнання для виготовлення саме кондитерських виробів, що відповідає товарній підпозицїї 8438 20 00 00 відповідно до УКТ ЗЕД.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються в тому числі висновками експертів, а відповідно до ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

В матеріалах справи наявний експертний висновок за результатами товарознавчого дослідження обладнання з комерційною назвою «Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива...» та обладнання «Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок...», що складений та підписаний 16.07.2018 року кандидатом технічних наук, доцентом Самохваловой О.В., кандидатом технічних наук, доцентом Гревцевой Н.В. та кандидатом технічних наук, доцентом Загорулько О.Є.

Також у справі знаходяться докази відповідної кваліфікації вищезгаданих осіб, їх дані про освіту та фах, а отже вони можуть вважатися особами, що володіють спеціальними знаннями необхідними для з'ясування відповідних обставин справи в розумінні приписів ст. 68 КАС України.

За змістом експертного висновку, що наданий кандидатом технічних наук, доцентом Самохваловой О.В., кандидатом технічних наук, доцентом Гревцевой Н.В. та кандидатом технічних наук, доцентом Загорулько О.Є. вбачається, що обладнання «Частина лінії для виробництва бісквітного фігурного печива - 1 компл., в складі YC-170-1 Багатофункціональна автоматична відсадочна машина (виготовлена із нержавіючої сталі, 3-х бункерного типу, з діафрагмовою різкою, напругою в 380В три фази, 50 Гц) - 2 шт., (з діафрагмовим формувачем і сенсорною електронною панеллю, управління, продуктивність безперервної відсадки 360 кг/год.), в комплекті із: вузол ультразвукового різання JYD-2025Q-1 шт. (ріжучий наконечник робить ультразвукові вібрації, а матеріал, що розрізається не наліпає на інструмент); YC-166 укладач на піддони - 1 шт. (даний пристрій приймає відформовану продукцію після ультразвукового різання і «викладає вироби на конвеєрну стрічку)», завезене за митною декларацією від 08.11.2017 року № UA807170/2017/341128, та «Компоненти HG-HWB автоматичної лінії для виготовлення кондитерських виробів - вафельних подушечок - 1 комплект (допоміжне обладнання для забезпечення роботи основного блоку (печі): пристрій дозованої подачі сировини, міксер, млин для начинки, пристрій формування подушечок, вузол охолодження готової продукції завезене за митними деклараціями від 28.08.2015 року № 807100000/2015/029889 та від 26.10.2016 року № 807100000/2016/042241 може використовуватися лише у кондитерській промисловості і не призначене для виготовлення хлібобулочних виробів. З урахуванням конструктивних особливостей та принципу дії зазначене вище обладнання призначене лише для кондитерської промисловості, виготовлення хлібобулочних виробів на цьому обладнанні неможливе.

Позивачем надано суду довідку, згідно якої вбачається, що на спірному обладнанні виробляються виключно кондитерські вироби в асортименті.

Належних та допустимих доказів, що б спростовували зазначену інформацію матеріали справи не містять.

Поряд з цим відповідач зазначає, що під час перевірки встановлено порушення позивачем правила 1, 3а), 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Відповідно до правила 1 ОПІ УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

Відповідно до правила 3а), у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

При здійсненні декларування товару, позивачем обрано товарну позицію 8438, що відображено у відповідних митних деклараціях. Згідно із викладеним у акті перевірки, саме товарна позиція 8438 відповідає характеристикам імпортованого товару.

Отже враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не порушено правила 1 та правила 3а) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, щодо визначення товарної позиції, а товарна позиція 8438 обрана позивачем правомірно.

Проте, правилом 6 ОПІ УКТЗЕД встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

З огляду на положення ч. 4 ст. 67 Митного кодексу України, структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорїї (десять знаків).

Отже, обраний позивачем код товару відповідає товарній підпозиції 8438 20 00 00 (перші шість знаків), а обраний контролюючим органом - відповідає товарній категорії 8438 10 10 00 (перті вісім знаків).

Таким чином відповідачем, в порушення вимог правила 6 ОПІ УКТЗЕД порівнюються назви різного рівня деталізації.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

В свою чергу, належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки.

На підставі викладеного, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача порушення вимог законодавства та, як наслідок, неправомірності нарахування за вказані порушення суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності визначення позивачу суми грошового зобов'язання колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 2 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі № 820/4320/18 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі № 820/4320/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2018 р.