Справа № 1640/2690/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2690/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом №1640/2690/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Броварківська сільська рада Глобинського району Полтавської області, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Броварківська сільська рада Глобинського району Полтавської області, в якій просить: зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою гр. ОСОБА_1, щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, що не надана у користування, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, загальною площею 19,7998 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення його права власності, оскільки зазначена у листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відноситься до жодної з підстав, визначених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, а тому така відмова є протиправною. За доводами позивача, відповідач, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання позивача, діяв усупереч наданим Земельним кодексом України повноваженнями, тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

23 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідачем зазначено, що позиція ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є законною та наголошено, що земельна ділянка площею 3,13 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області до колективної власності, а також наказом відповідача від 10 серпня 2017 року № 7917-СГ надано дозвіл Броварівській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 29,1382 га для створення громадських пасовищ з подальшою передачею у комунальну власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на вказаній території /а.с. 45-50/.

25 вересня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якого, підтримуючи попередні обґрунтування позову, позивач наголошував на невідповідності посилань відповідача на положення статті 118 Земельного кодексу України в силу посвідченого свідоцтвом про право на спадщину за заповітом його права на земельну частку (пай) /а.с. 60-61/.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву до 30 жовтня 2018 року, а також визнано явку представника третьої особи обов'язковою.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року відкладено підготовче засідання на 08 листопада 2018 року, повторно визнано явку представника третьої особи обов'язковою.

У зв'язку з перебування судді Костенко Г.В. у відпустці підготовче засідання 08 листопада 2018 року перенесено на 12 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 листопада 2018 року.

27 листопада 2018 року оголошено перерву на 06 грудня 2018 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином.

06 грудня 2018 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі /а.с. 119/.

10 грудня 2018 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі повноваженого представника. Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2018 представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 18.06.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 3,13 га для сільськогосподарського використання із земель державної власноті, що знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с. 51-52/.

До заяви долучено, крім іншого, наступні додатки: копії свідоцтва про право на спадщину, сертифікату про право на земельну ділянку (пай), відповіді Броварківської сільської ради від 22.02.2017 № 02-29/121, відповіді Глобинської районної державної адміністрації від 12.09.2017 № 1544/01-53, а також картографічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 12-13, 16, 28-29, 53/.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 09.07.2018 № 5702/0/26-18 відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У листі зазначено, що у відповідності до статей 1-2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-IV від 05.06.2003 документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), крім сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого райдержадміністрацією, також є свідоцтво на право на спадщину, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Крім того, зазначено, що на зазначену земельну ділянку відповідачем надано дозвіл Броварівській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення громадських пасовищ. На підставі даного наказу розроблений проект землеустрою /а.с. 54-55/.

Не погоджуючись із листом відповідача, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Перебування спірної земельної ділянки у складі земельного масиву за кадастровим номером НОМЕР_2 та віднесення останнього до земель державної власності відповідачем не спростовувалось та підтверджено інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, долученого представником позивача /а.с. 35/.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 25 Земельного кодексу України передбачено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

За результатами звернення позивача Глобинська районна державна адміністрація листом від 12 вересня 2017 року повідомила, що Розпорядженням голови Глобинської райдержадміністрації від 16 березня 2017 року № 144 утворено комісію із визначення місця розташування земельних часток (паїв) громадян. На засіданні вказаної комісії, яке відбулось 31 серпня 2017 року, встановлено, що землі резервного фонду, які перебувають у комунальній власності на території Броварківської сільської ради Глобинського району відсутні. У зв'язку з чим, рекомендовано звернутись із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області для розгляду відповідно до визначених чинним законодавством повноважень /а.с. 28-29/.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу Україні центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

При цьому, положеннями Земельного кодексу України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа тощо. Проте зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521 (далі - Положення № 333).

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Лист відповідача від 09.07.2018 № 5702/0/26-18 у відповідь на клопотання позивача за змістом та формою не може вважатися відмовою у розумінні Земельного кодексу України.

Варто наголосити, що відповідачем безпідставно наголошується на обов'язковості рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) як документ, що посвідчує право на земельну частку (пай), оскільки ним же і зазначено про свідоцтво про право на спадщину, що визначено належним документ, що посвідчує таке право в силу положень статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-IV від 05.06.2003.

Стосовно посилань відповідача на надання дозволу Броварківській сільській раді на розробку проекту землестрою, суд зазначає, що передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 Земельного кодексу України). Водночас згідно із приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 Земельного кодексу України.

Аналіз положень статей 116, 118 Земельного кодексу України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-358а13, від 07 червня 2016 року № 21-1391а16, постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року № 463/3375/15-а.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгоекадастру у Полтавській області, яка полягає у невирішенні заяви позивача щодо надання дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Така бездіяльність є порушенням прав позивача на розгляд суб'єктом владних повноважень його клопотання у встановленому законодавством порядку, що потребує судового захисту.

Позивачем у прохальній частині позову обрано такий спосіб захисту свого порушеного права як зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою гр. ОСОБА_1, щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, що не надана у користування, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, загальною площею 19,7998 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Враховуючи те, що клопотання позивача не вирішувалося по суті уповноваженим органом, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За змістом частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930), третя особа: Броварківська сільська рада Глобинського району Полтавської області (вул. Гагаріна, 29, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 21062933), про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яка полягає у невирішенні заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту у власність земельної ділянки розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земельної ділянки державної власності, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В. Костенко