Справа № 2-а-1343/10
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2 А-1343/10М512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року.

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Таварткіладзе О.М.

при секретарі - Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, третя особа Інспектор відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 «Про визнання незаконними і скасування протоколу про адміністративне правопорушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення» , -

ВС ТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, третя особа Інспектор відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 з адміністративною позовною заявою про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, мотивуючи це тим, що 02.10.2010 року о 18- 15 г., керуючи автомобілем «Ніссан Санні» р./н. ВН 04-25 СВ, рухаючись в м. Одесі по вул. Успенській вбік вул. Канатній здійснив проїзд перехрестя з вул. Пушкінською на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 2 КУпАП, після чого Інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову ВН № 405828 від 06.09.2010 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. Однак факт скоєння ОСОБА_3 правопорушення не підтверджується, оскільки працівник ДАІ не досліджував об*єктивно всі докази, які б свідчили про те, що позивач дійсно скоїв порушення. При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення Інспектjр ОСОБА_2 також не взяв до уваги пояснення позивача, про те, що він не порушував ПДР, що свідчить про відсутність у Інспектора можливості правильно оцінити обставини порушення, нібито скоєного позивачем, що призвело до складення немотивованої постанови най підставі протколу про адмністраотивне правопорушення, який позивач не підписав, що сідчить про його не згоду з ним. Позивач вважає, що його права порушено і просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 адміністративний позов підтримав просив його задовольнити і додатково пояснив, що дійсно він їхав 02.10.2010 року по вул. успенській і проїзжав перехрестя з вул. Пушкінською, але пробив це на земелне світло. Однак незважаючи на це, Інспектор Іваненко А.І. склав відносно нього протокол, який він відмовився підписувати, бо був не згодний з його складенням. Інспектор ДАІ після його відмови підписати протокол про адміністративне правопорушення, зупинив водів автмобілів, які іхали по улиці Успенській і просив їх розписатися у протоколі про адміністративне правопорушення, що вон і зробили.

Представник відповідача - УДАІ ГУМВС України в Одеській області позовну заяву не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що Інспектор Іваненко А.І., який складав адміністративний протокол і виносив постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, діяв у відповідності лдо законодавства. До того ж правопорушення, скоєне ОСОБА_3 підтверджено належним чином складеним адміністративним протоколом.

Третя особа - інспектор відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 позов не визнав, просив у заоволенні позову відмовити і заявив, що дійсно він не робив фото і відеофіксацію правопорушення, скоєного ОСОБА_3, однак склав адміністративний протокол і виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в сумі 425 грн., що є мінімальним розміром штрафу за дане правопорушення. ОСОБА_3 відмовився підписувати протокол про адміністративне правовопрушення і тому він зупинив водіїв тарнспортниїх засобів, що їхали по вул. Успенській і просив підтрдити факит відмови ОСОБА_3 від піджпису прототклу про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, третя особа Інспектор відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про визнання визнання незаконними і скасування протоколу про адміністративне правопорушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, при цьому суд виходить із наступного:

Згідно адміністративного протоколу ВН1 № 167930 від 02.10.2010 року, складеного Інспектором відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_3, останній 02.10.2010 року о 1815 г., керуючи автомобілем «Ніссан Санні» р./н. ВН 04-25 СВ, рухаючись в м. Одесі по вул. Успенській вбік вул. Канатній зхдійснив проїзд перехрестя з вул. Пушкінською на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Згідно постанови ВН № 194074 від 02.10.2010 року, винесеної Інспектором відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_3. накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Згідно ст. 289 КУПАП України постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її постановлення. У разі пропущення строку з поважних причин даний строк може бути поновлений.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції кіно-фото і відеозапису.

Згідно ст. 254 КУпАП про скоєння адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на це посадовою особою... Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 255 ч. 2 КУпАП по справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до ведення органів, вказаних у ст. 222-234 даного Кодексу, протоколи мають право складати посадові особи цих органів.

Згідно ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1 КУпАП вправі працівники Державної автомобільної інспекції МВС України, що мають спеціальні звання.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення вказуються: дата і місце його складення, посада, П.І.Б. особи, що склала протокол, відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час і зміст адміністративного правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища і адреси свідків, якщо вони маються, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, що необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписаний також і цими особами. При складенні протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз*яснюються права і обов*язки передбачені ст. 268 КУпАП., про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язана з*ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи є виною дана особа у його скоєнні ....

У ст. 258 КУпАП наведені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається з переліченням статей Кодексу, куди не входить ст. 122 КУпАП і з застереженням якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Також зазначено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушеннявиноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд доходить до переконання, що складення адміністративного протоколу є одним з джерел доказування у відповідності до ст. 251 КУпАП і тому не може бути визнаний недійсним або скасованим, а може лише враховуватися і оцінюватися, як належний або неналежний доказ при визначенні вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2006 р. за N основними методами несення служби є:

Спостереження за дорожнім рухом, під яким розуміється візуальний або за допомогою прайцюючих в автоматичному режимі спеціальних засобів, які мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису котроль за дотриманням учасиниками дорожнього руху встановлених правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, доцільністю та ефективністю організації дорожнього руху на пості, маршруті.

Застереження учасників дорожнього руху являє собою вплив на їх поведінку самим перебуванням працівника ДПС на найбільш напруженій ділянці маршруту, на місці пригоди або стихійною лиха, а також за допомогою роз'яснення водіям Правил дорожнього руху при зупиненні транспортних засобів.

Втручання при правопорушеннях полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу.

Під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП водіями та пішоходами.

До них належать: управління транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного, токсикологічного отруєння та під впливом медичних препаратів; перевищення встановленої швидкості руху; порушення правил проїзду залізничних переїздів і пішохідних переходів, обгону, маневрування, рядності руху, проїзду перехресть, перевезення людей, проїзд на заборонний сигнал світлофора; перехід дороги в невстановленому місці, на заборонний сигнал світлофора або безпосередньо перед транспортним засобом, що наближається; ходіння проїжджою частиною вулиць доріг за наявності тротуарів, узбіч.

При порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол, а також здійснює перевірку водія (у разі потреби та наявності достатніх підстав - також пасажирів) і транспортного засобу за наявними інформаційними базами даних.

За всіма виявленими порушеннями Правил дорожнього руху складається протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить до переконання, що відсутні правові підстави визнання протиправним або недійсним чи не чинним протоколу про адміністративне правопорушення, який є процесуальним документом, що відноситься до джерел доказування і є процесуальним відображенням або процесуальною фіксацією адміністративного правопорушення.

Суд вважає такими, що не знайшли підтвердження доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо:

складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 грн. з порушенням ст. ст. 247 і 251 КУпАП, оскільки доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів, речовими доказами, протоколом про вилучення речей (документів).

При цьому сама по собі помилка у написанні прізвища позивача, як ОСОБА_5 замість правильного ОСОБА_3, не несе наслідків неправильності фіксації і кваліфікації правопорушення, порушення прав позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, Інспектор Іваненко А.І. склав протокол відносно ОСОБА_1 внаслідок порушення останнім п. 16.2. ПДР України, що встановлено на підставі особистих безпосередніх спостережень за дорожнім рухом Інспектора - особи, уповноваженої на складення протоколу про адмністративне правопорушення, що по даним категоріям справ у сфері безпеки дорожнього руху є специфічним видом доказів і фіксацій' правопорушеня.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що при складенні адміністративного протоколу ІДПС ОСОБА_2 було правильно встановлено сутність правопорушення, допущеного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані його дії та правильно вжито вид адміністративного стягнення і його розмір.

Згідно ст. 288 КУпАП України постанову посадової особи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення може бути оскаржене у районний, міській, районний у містах, міськрайонний суд в порядку КАС України з особливостями, встановленими даним Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпАП України орган або посадова особа, що розглядає скаргу або протест на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і аргументованість винесеної постанови і приймає одно з таких рішень:

залишає постанову без змін, а скаргу чи протест без задоволення; скасовує постанову і спрямовує справу на новий розгляд скасовує постанову і закриває справу;

змінює міру стягнення у межах, передбачених нормативним актом про адміністративну відповідальність з тим, щоб однак стягнення не було посилене.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 122, 221, 247, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 6, 7, 11, 69, 70, 86, 128, 158. 159, 160. 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, третя особа Інспектор відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про визнання визнання незаконними і скасування протоколу про адміністративне правопорушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: