Справа № 2а/0570/11032/12
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №2а/0570/11032/12

адміністративне провадження №К/9901/470/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

при секретарі: Лисенко О.М.,

за участю представника відповідача 1: Дмитренка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2012 (суддя - Чучко В.М.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012 (головуючий суддя - Губська Л.В., судді: Геращенко І.В., Шишов О.О.) у справі № 2а/0570/11032/2012 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українські аерозолі» до 1. Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби, 2. Управління Державної казначейської служби України в Будьонівському та Пролетарському районах м. Донецька Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські аерозолі» (далі - ТОВ «Українські аерозолі», позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби (далі - ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька, відповідач-1), Управління державної казначейської служби України у Будьонівському та Пролетарському районах м. Донецька Донецької області (далі - УДКСУ у Будьонівському та Пролетарському районах м. Донецька, відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило суд визнати незаконною бездіяльність відповідача-1 щодо відшкодування податку на додану вартість згідно податкової декларації за березень 2012 року в сумі 21670119,00 грн. та стягнути з державного бюджету суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 21670119,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з рахунків Державного бюджету України на користь ТОВ «Українські аерозолі» (вул. Баумана, 1В, м. Донецьк, 83030; п/р 0053 в АТ «Укрексімбанк» Донецька філія, МФО 334817, ) бюджетну заборгованість з податку на додану вартість по податковій декларації за березень 2012 року у сумі 21670119,00 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька звернулася із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2012, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012 та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Також, відповідачем 1 заявлено клопотання про заміну Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби на її процесуального правонаступника Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька посилається на те, що згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України за лютий-березень 2012 року існують розбіжності між показниками позивача та показниками його контрагентів. Крім того, наголошує на тому, що ним не отримано відповіді від Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва, куди направлявся запит на проведення зустрічної звірки постачальника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ЕЛЕКТРОНІКС», тобто, факт наявності надмірної сплати податку на додану вартість за звітний період залишається не підтвердженим.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Українські аерозолі» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2012 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012 у справі № 2а/0570/11032/2012.

Відповідно до листа Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2015 №07-06/397/19 у зв'язку з незаконним захопленням будівлі Донецького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 2а/0570/11032/2012 вважаються втраченими.

Вищим адміністративним судом України було ініційовано питання про відновлення Донецьким окружним адміністративним судом втраченого судового провадження у справі № 2а/0570/11032/2012.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2016 відновлено втрачене судове провадження в адміністративній справі № 2а/0570/11032/2011 в частині: ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.08.2012, ухвали Донецького окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 31.08.2012, постанови від 17.09.2012, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи № 2а/0570/11032/2011 за правилами підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» цього кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2018 справу №2а/0570/11032/2012 призначено до касаційного розгляду у судовому засіданні на 11.12.2018 о 12.00 год.

У судове засідання з'явися представник відповідача, який підтримав доводи податкового органу викладені в касаційній скарзі.

Для участі у судовому засіданні позивач/представник позивача не з'явились, про місце, дату і час судового розгляду справи судом було повідомлено з врахуванням пункту 20 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши пояснення представника відповідача 1, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, 20.04.2012 позивачем до ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2012 року, відповідно до якої сума податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника, становить 21670119,00 грн. Разом із зазначеною декларацією позивачем подані: розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість, додаток № 2 до податкової декларації з ПДВ «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишаться непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду», додаток № 3 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок суми бюджетного відшкодування», додаток № 4 до податкової декларації з ПДВ «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування», додаток до податкової декларації з ПДВ № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», а також додаток № 6 до податкової декларації з ПДВ «Довідка - подається платниками, які заповнюють рядки 3, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів. Дані, які містять додатки 1-4 відповідають зазначеній у декларації позивача з податку на додану вартість за березень 2012 року суми відшкодування у розмірі 21670119,00 грн.

ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька в період з 10.05.2012 по 05.06.2012 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Українські аерозолі» з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2012 року, за результатом якої складена Довідка від 05.06.2012 № 1049/15-213/25579372, висновками якої підтверджено відображене позивачем у декларації бюджетне відшкодування ПДВ, при цьому, будь-яких порушень податкового та митного законодавства не виявлено.

Разом з цим, у Довідці № 1049 зазначено, що згідно системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів «Перелік платників податків ПДВ за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України» за лютий-березень 2012 року існують розбіжності у розмірі 46,00 грн. по постачальнику - ТОВ «СЕА ЕЛЕКТРОНІКС», внаслідок чого податковим органом було направлено до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва, де перебуває на податковому обліку постачальник, запит на проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських взаємовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, з огляду на приписи статті 200 Податкового кодексу України та Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.01.2011 № 39 виходив з того, що до повноважень органу державної податкової служби не належить відшкодування з бюджету податку на додану вартість платнику податків, що свідчить про відсутність підстав для визнання незаконною бездіяльності ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька щодо відшкодування податку на додану вартість позивачу, оскільки відшкодування податку на додану вартість відноситься до компетенції органів державної казначейської служби. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що не вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та змінити заявлений позивачем спосіб захисту права згідно частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України та визнати незаконною бездіяльність відповідача-1 із ненаправлення органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування податку на додану вартість та реєстру висновків, оскільки за даних обставин достатнім і необхідним способом захисту порушеного матеріального права позивача є стягнення відповідної суми бюджетного відшкодування з Державного бюджету, оскільки фактично предметом позову і є отримання такого відшкодування.

Надаючи оцінку обставинам у справі, Верховний Суд виходить з наступного.

Вирішуючи зазначений спір, слід враховувати правовий висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, в постановах від 20.04.2016 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення коштів, а також від 07.06.2016 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-німецького підприємства «Атем-Франк» до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах.

Згідно із зазначеним висновком, у розглядуваному випадку правильним способом захисту платника податку на додану вартість є вимога про зобов'язання відповідача-1 до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

У цих рішеннях Верховний Суд України зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Наведене в даному випадку вимагало від суду першої інстанції застосування частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору) в частині розгляду питання щодо необхідності виходу за межі позовних вимог, заявлених ТОВ «Українські аерозолі», оскільки відповідна матеріально-правова вимога (про зобов'язання відповідача -1 подати органу казначейської служби висновок щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету) позивачем не заявлялась.

Зазначені у частині другій статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору) способи захисту порушеного права не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Подібну за правовим регулюванням норму викладено й у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), відповідно до якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі також зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Крім того, матеріали частково відновленого втраченого судового провадження, зокрема, не містять податкову декларацію за відповідний період, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, довідку від 05.06.2012 № 1049/15-213/25579372, складеної за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українські аерозолі» з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2012 року, що не дає можливість Верховному Суду перевірити правильність дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні даного спору щодо правомірності заявленої позивачем спірної суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідно до частин другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд постановляє ухвалу про закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами тільки після того, як проведено всі дії, необхідні для повного та всебічного з'ясування обставин справи, перевірено всі вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та вичерпано всі можливості збирання й оцінки доказів.

При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм та обранням належного способу захисту порушеного права платника податку.

Виходячи з положень частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 250, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Замінити Державну податкову інспекцію у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби на її процесуального правонаступника Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

Касаційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012 - скасувати та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна,

Судді Верховного Суду