Справа № 489/6316/18
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/6316/18
провадження №2-а/489/263/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області в особі поліцейського СРПП № 3 сержанта ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження по адміністративній справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дії із складання постанови в справі про адміністративне правопорушення та притягнення її до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 890503 від 21.09.2018 та закриття провадження по адміністративній справі.

Позивач вказала, що 24.09.2018 близько 18 год. 15 хв., рухалась в с. Ужинець Млинівського району, керуючи транспортним засобом Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, а саме по трасі Т-18-06 до перехрестя з дорогою М-19, Е-85. Перед виїздом на трасу М-19, Е85, нею була зроблена зупинка на рівні самого знаку 2.2 «Стоп», при цьому зробити зупинку перед самим знаком 2.2 не дозволяв незадовільний стан дорожнього покриття в тому місці. Інспектор патрульної поліції в цей час знаходився на іншому боці дороги на відстані близько 30 м та здійснював оформлення іншого транспортного засобу та не міг бачити її дії перед знаком 2.2 «Стоп». Позивач також зазначає, що перед виїздом на перехрестя вона зробила ще одну зупинку. Крім того, інспектор порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови по ній, так як не розяснив права і обовязки, передбачені законом, та не розглянув заявлене нею клопотання про залучення захисника.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.10.2018, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання відповідач не зявився, на виконання ухвали суду від 30.10.2018 відзив до суду не подав, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.09.2018, серія ДПО18 № 890503, вбачається, що 24.09.2018 о 18 год. 15 хв., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_2, рухаючись у с. Ужинець Млинівського району, порушила вимогу знаку 2.2. додатку 1 ОСОБА_3 дорожнього руху «Проїзд без зупинки заборонено», здійснивши проїзд без зупинки перед початком дорожнього знаку, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП.

Згідно вимог знаку пріоритету 2.2 розділу 33 ОСОБА_3 дорожнього руху «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, оскаржувана постанова не містить посилання на частину статті 122 КУпАП, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, що є безумовним порушенням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме права на захист, що є істотним порушенням як законів України так і п.п. «а», «b» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Крім того, як пояснила позивач, інспекторам поліції їй не були розяснені права і обовязки, передбачені законом, не враховано її доводів та не опитано свідків чоловіка та дитини, які були разом з нею в транспортному засобі в якості пасажирів. Не вирішено її клопотання про право на захист та не оголошено постанову, що є грубим порушенням її прав і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, за якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, за порушення яких на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, порушення порядку інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови, а також те, що винесена постанова за змістом не відповідає ст. 283 цього Кодексу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині скасування постанови та закриття провадження у справі, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вимога позивача в частині визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними, не відповідає змісту ст. 286 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма дозволяє суду скасувати рішення суб'єкта владних повноважень рішення та прийняти один із пропонованих даною нормою варіантів, зокрема, закрити провадження у справі, у випадку відсутності у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, а тому в задоволенні вимог позивача в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДОП18 № 890503 від 24.09.2018про накладення на ОСОБА_1адміністративного стягнення за ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті пятдесят пять гривень 00 коп.) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Пятого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/ .

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1, місце проживання: м. Миколаїв, пров.Новоселів, 18;

відповідач - Млинівське ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області в особі поліцейського СРПП № 3 сержанта ОСОБА_2, місцезнаходження: Рівненська область, смт. Млинів, вул.Поліщука, 2-а.

Повний текст рішення складено 14.12.2018.

Суддя І.В. Коваленко