Справа № 802/1511/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №802/1511/17

адміністративне провадження №К/9901/170/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Хохуляка В.В.

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кредитної спілки «Партнер» на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 (головуючий суддя - Дмитришена Р.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 (головуючий суддя - Курко О.П., судді - Драчук Т.О., Совгира Д.І.) у справі №802/1511/17-а за позовом Кредитної спілки «Партнер» до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування рішення,

встановив:

У вересні 2017 року Кредитна спілка «Партнер» (далі - КС «Партнер») звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просила скасувати рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) від 26.07.2017 №540 про виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій, зобов'язання відповідача включити Спілку до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

На обґрунтування зазначених позовних вимог КС «Партнер» посилалась на те, що вона відповідає усім ознакам неприбуткової організації, встановленим у п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим оскаржуване рішення відповідача є незаконним.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що у разі утворення кредитної спілки в порядку, визначеному Законом України «Про кредитні спілки», такою кредитною спілкою не можуть бути дотримані вимоги, встановлені пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Кодексу, стосовно одночасної відповідності вимогам щодо утворення кредитної спілки в порядку, визначеному Законом України «Про кредитні спілки», та заборони в установчих документах розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Кредитні спілки не можуть бути визнані неприбутковими організаціями у розумінні Податкового кодексу України та не підлягають включенню до нового Реєстру. Кредитні спілки, як фінансові установи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, є платниками податку на прибуток та зобов'язані нараховувати та сплачувати податок на прибуток у порядку, встановленому розділом III «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2017, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі КС «Партнер» наводить норми матеріального права, вказує на їх неправильне застосування судом та зазначає, що Податковим кодексом України встановлено вичерпний перелік вимог, яким повинна відповідати неприбуткова організація для включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. У свою чергу, установчі документи КС «Партнер» відповідають Закону України «Про кредитні спілки» та вимогам пп. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, за змістом якого просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін, наполягаючи на правильному застосуванні судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин норм матеріального права.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У справі, що розглядається, суди встановили, що листом відповідача від 23.08.2016 №33461/10/02-28-12-05 повідомлено позивача про невідповідність установчих документів вимогам, встановленим п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України, та запропоновано надати реєстраційну заяву за формою 1-РН та копії установчих документів.

КС «Партнер» 14.09.2016 було подано до Вінницької ОДПІ реєстраційну заяву за формою 1-РН та копію статуту, а також вказано у листі, що КС «Партнер» відповідає вимогам, встановленим пп. 133.4.1 ст. 133 Податкового кодексу України, а саме: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації.

Позивач листом від 07.06.2017 №233 направив на адресу відповідача реєстраційну заяву за формою 1-РН та копію статуту, підпункт 22.3 п. 22 розділу 4 якого містить положення про те, що кредитній спілці забороняється розподіляти отримані доходи (прибутки) або їх частину серед засновників, членів кредитної спілки, працівників (крім сплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску) членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. У пп. 22.4 п. 22 розділу 4 Статуту кредитної спілки також зазначено, що доходи кредитної спілки використовуються виключно для фінансування видатків на утримання кредитної спілки, реалізації мети та завдань, напрямів діяльності, зазначених статутом. А підпунктом 29.8 п. 29 розділу 5 Статуту передбачено, що у разі припинення кредитної спілки (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) її активи передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зараховуються до доходу бюджету.

Рішенням від 26.07.2017 №540 КС «Партнер» виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі невідповідності неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (з відповідним змінами та доповненнями, надалі - Кодекс) не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпунктом 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Кодексу встановлено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об'єднання та асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

В обґрунтування своїх позовних вимог КС «Партнер» посилається на те, що її установчі документи відповідають вимогам, встановленим у абзаці третьому пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Кодексу, оскільки Статут КС «Партнер» містить заборону на розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників, членів кредитної спілки, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб.

Організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об'єднань, права та обов'язки членів кредитних спілок та їх об'єднань визначені Законом України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України.

Розділ 5 названого Закону визначає економічні засади діяльності кредитної спілки. Зокрема, ч. 1 ст. 21 Закону передбачає, що кредитна спілка відповідно до свого статуту: приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об'єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об'єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу.

У свою чергу, Законом України «Про кредитні спілки» (ч. 3 ст. 21) імперативно визначено, що нерозподілений доход, що залишається у розпорядженні кредитної спілки за підсумками фінансового року, розподіляється за рішенням загальних зборів, у тому числі між членами кредитної спілки, пропорційно розміру їх пайових внесків у вигляді відсотків (процентів). При цьому, в першу чергу відбувається необхідне поповнення капіталу та резервів. Сума доходу, яка розподіляється на додаткові пайові членські внески, визначається з дотриманням умови, що доходність додаткових пайових членських внесків не може перевищувати більш ніж у два рази середньозважену процентну ставку доходності внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитних рахунках за їх наявності. Решта доходу, що залишилася після формування капіталу і резервів та розподілу на додаткові пайові членські внески, розподіляється на обов'язкові пайові членські внески.

Отже, як випливає зі змісту наведеного правового положення кредитна спілка функціонує на кооперативних засадах, створюється з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб виключно її членів, а Закон, що регулює її діяльність, передбачає розподілення отриманого доходу серед її членів.

Таким чином, при вирішенні питання, чи може кредитна спілка набути статусу неприбутковості, визначальним є нормативно-правове регулювання цього питання, зокрема Закону України «Про кредитні спілки» , а не положення Статуту Кредитної спілки «Партнер».

Відтак, положення Статуту Спілки про «заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб» не відповідає економічним засадам діяльності кредитної спілки, які, в першу чергу, полягають у фінансовій взаємопідтримці своїх членів на кооперативних засадах на платній основі, а тому ці положення суперечать вимогами Закону України «Про кредитні спілки».

Правовим наслідком такого висновку є те, що вимога Податкового кодексу України щодо встановлення в установчих документах неприбуткової організації заборони розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб не може бути дотримана кредитною спілкою в силу імперативних приписів Закону України «Про кредитні спілки», і кредитна спілка позбавлена можливості набути статусу неприбутковості.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що кредитна спілка не відповідає ознакам неприбуткової організації, закріпленим у пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України, що свідчить про відсутність підстав для включення КС «Партнер» до Реєстру неприбуткових операцій.

Доводи КС «Партнер», викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Партнер» залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду