Справа № 2-а-1106/10/1512
Суддя: Непорада М. П.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-a-l 106/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Непоради М.П.

при секретарі ЯіцькоїА.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ УДА1 ГУМВС України в Одеській області, інспектора 4-го взводу ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відділу ДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, інспектора 4-го взводу ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2, визнати постанову серії ВН № 374445 від 29.06.2010 року недійсною, скасувати її. а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

В судовому засіданні позивач подав клопотання яким просив змінити відповідача та залучити до участі у справі належного відповідача - УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Окрім того позивач подав клопотання, яким просив поновити йому строк на оскарження постанови, оскільки, на думку позивача, він пропущений з поважної причини.

Під час судового розгляду позивач позовні вимоги уточнив, просив визнати неправомірними дії УДАІ ГУМВС України в Одеській області в особі інспектора 4-го взводу ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2, визнати постанову серії ВН № 374445 від 29.06.2010 року недійсною, скасувати її. а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, належним чином сповіщався про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, проте, було надано заперечення, в якому позовні вимоги не визнані.

Заслухавши думку, доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає можливим поновити позивачу строку на оскарження постанови, та приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, і. як наслідок, можливість задоволення позову виходячи з наступного:

Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить УДАІ ГУМВС України в Одеській області). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року, № 341 «Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ».

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державної автомобільної інспекції, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України» працівник ДПС зобов'язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В іншому випадку, дії працівників Державтоінспекції не грунтуються на законі, що тягне за собою неминуче скасування наслідків цих дій (протоколу про адміністративне порушення, винесення постанови за таким протоколами та інше).

Як встановлено судом, 29 червня 2010 року інспектором ДПС ВДА1 м. Одеси ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову серії ВН № 374445 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що позивач керуючи автомобілем Daewoo, д/н ВН 8766 СА здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (Е) Правил дорожнього руху.

Вищевказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС № 14 від 24 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283. 284 КпАП України. У ній. зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про чинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином,суд вважає, що саме відповідач повинен був довести суду докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не було спростовано пояснення позивача відносно того, що при здійсненні ним проїзду перехрестя він не порушував п. 8.7.3 (Е) Правил дорожнього руху Інспектор дорожньо - транспортної служби ДАІ м. Одеси ОСОБА_2 При здійсненні фіксації адміністративного правопорушення не опитував га взагалі не залучав понятих чи інших свідків, які б могли засвідчити факт правопорушення,

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення відповідач так і не надав суду інших фактичних доказів факту скоєння позивачем проступку, за який передбачена адміністративна відповідальність. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відповідач не долучив письмові пояснення свідків правопорушення, виходячи з тексту копії протоколу суд не вбачає наявності доказів того, що позивачу були роз'яснені права відповідно до статті 268 КпАП України, зокрема право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а при

розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі. який за законом має право на надання правової допомоги чи за дорученням Про юридичної особи.

3 огляду на вище зазначене, відповідач не довів суду що позивачем було порушено вимоги ч.2 ст. 122 КпАП України.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, до нього не додано жодних матеріалів, підтверджуючих вину позивача, крім того в протоколі

позивач вказав шо винним себе не вважає, оскільки не здійснював проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а знаходився на дорозі з круговим рухом, і здійснював том.рух виключно на дозвільний сигнал світлофору.

Крім того суд приходить до висновку, що правопорушення не було зафіксовано на відео засобами, які відповідають встановленим чинним законодавством технічним вимогам.

При винесені постанови порушено принцип верховенства права, а саме законні що права та інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Під час розгляду постанови не забезпечено право особи, висловлювати свої думки з приводу притягнення його до відповідальності, заявляти клопотання та надавати докази.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ допустив неповноту і однобічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно не дав їм належної оцінки, внаслідок чого передчасно зробив висновок про накладання на позивача адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд. враховуючи всі обставини по справі, наявні в справі матеріали, вважає, що в діях позивача не мало місце порушення вимог ПДР.

В Україні діє принцип верховенства права.

Судове рішення (постанова) є найважливішим актом правосуддя. :*к забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенств.:

Суд. виконавши всі вимоги адміпістративно-процесуального закоти . всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин,

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення (постанова) по справі є актом, яким підтверджується наявність чи відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб правовідносини перетворюються В безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

З огляду на вищевикладене суд вважає, шо ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення. яке скоював, що суперечить вимогам ч. 2. ст. 58 Конституції України, ст. 7 КпАП згідно якої ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не ві законом як правопорушення, і у діях позивача відсутній склад адмініс правопорушення, і, у відповідності до ч. І.ст. 247 КпАП України, ні виключають здійснення провадження у справі про адміністративне право прийнята по справі постанова підлягає скасуванню, а розпочате проваджені - закриттю.

Разом із тим суд вважає необгрунтованими вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій УДАІ ГУМВС України в Одеській області, інспектора 4-го взводх ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2 щодо зупинки транспортного засобу позивача за допомогою голосової команди, оскільки правомірність такої дії відповідачів встановлена п. 8. 9 Правил дорожнього руху України, де законодавцем визначено, що зупинка транспортного засобу здійснюється працівником міліції в тому числі за допомогою гучномовного пристрою.

Керуючись ч. 2. ст. 58 Конституції України, ст.ст. 71, 159, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 7. 14-1. 251. 268. ч. 1.ст.247 283, 284. 288. 289, 293, 296 КпАП України, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 24 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, інспектора 4-го взводу ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Визнати недійсною та скасувати постанову серії ВН № 374445 від 29.06.2010 року інспектора 4-го взводу ДПС відділу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КПАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження по справі закрити.

В решті позову відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішені, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.П. Непорада