Справа № 706/1369/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 706/1369/17 Суддя (судді) першої інстанції: Олійник М.Ф.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу військового комісаріату Приморського районного військового комісаріату міста Одеси ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до військового комісаріату Приморського районного військового комісаріату міста Одеси ОСОБА_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до військового комісаріату Приморського районного військового комісаріату міста Одеси ОСОБА_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення № 0033 від 30.06.2017 року.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що ОСОБА_2 знав про складення протоколу та про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, підтвердженням чого є його особистий підпис у протоколі та у постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач перебував на обліку в Приморському районному військовому комісаріаті м.Одеси.

20.06.2017 року позивач був знятий з реєстрації місця проживання в м. Одесі та зареєстрований по місцю нового проживання в м. Христинівці.

21.06.2017 року з метою виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для повідомлення про зміну місця власного проживання він прибув до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси. У військкоматі, за твердженням позивача, його змусили пройти медичну комісію, відібрали приписне посвідчення та видали повістку про необхідність прибуття у військкомат 04.07.2017 року. Жодних інших викликів з військкомату він до цього часу не отримував.

23.06.2016 року позивач прибув в м. Христинівку і після того в м. Одесу не виїжджав жодного разу. Цього ж дня звернувся із заявою до відповідача про порушення його прав громадянина за час перебування у приміщенні відповідача, зняття з військового обліку у Приморському РВК, направлення особової справи до Христиніського РВК Черкаської області, куди він звернувся з відповідною заявою про постановку на облік, однак відповіді не отримав.

29.06.2017 року позивач був госпіталізований до Христинівської ЦРЛ у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, де проходив стаціонарне лікування по 13.07.2017 року включно. Про хворобу відповідач був проінформований згідно із заявою матері від 30.06.2017 року.

В подальшому, 17.10.2017 року позивач отримав лист Христинівського районного відділу ДВС, який містив постанову про відкриття виконавчого провадження № 54848718.

18.10.2017 звернувшись із заявою до відділу ДВС, позивач отримав копію виконавчого документа, який став підставою для відкриття провадження, постанову № 0033 по справі про адміністративне правопорушення, датовану 30.06.2017 року, відповідно до якої він в порушення вимог ч. 8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не з`явився за викликом до Приморського РВК м. Одеси, за що військовим комісаром Приморського районного військового комісаріату м. Одеси ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП, на нього був накладений штраф в розмірі 119 грн.

Вважаючи вказану постанову такою, що прийнята з порушенням, визначеної законом процедури та, як наслідок, протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, у тому числі: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

За приписами ч.1 ст.235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про неявку на виклик у військовий комісаріат.

Так, згідно ч.1 ст.210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин (у тому числі) - тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП у разі оформлення протоколу, останній складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, у матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення №0033 від 30 червня 2017 року, у графі «Суть і обставини правопорушення» якого зазначено: не з`явився за викликом до Приморського РВК м.Одеси.

При цьому, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративного відповідальності» зазначено: не міг з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю викликів чи повісток.

У наявній в матеріалах справи копії постанови №0033 від 30.06.2017 року в графі « Суть і опис обставин, установлених при розгляді справи» також зазначено: не з`явився за викликом до Приморського РВК.

Враховуючи наявні у протоколі та оскаржуваній постанові відомості, колегія суддів дійшла висновку, що позивача притягнуто до відповідальності саме за неявку за викликом до Приморського РВК м.Одеси.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні будь які докази повідомлення позивача про виклик, необхідність прибуття позивача у військовий комісаріат із зазначенням місця, дати та часу такого прибуття, відмітки про ознайомлення з таким повідомленням.

Крім того, у порушення статті 256 КУпАП у протоколі відсутні будь-які відмітки щодо роз`яснення прав і обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Так само, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивач отримав оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначені обставини свідчать, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не повно з`ясував обставини встановленого порушення, його склад. Наведене свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо протиправності спірної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративно відповідальності.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку позивачу на звернення з позовом до суду.

У своїй позовній заяві позивач зазначив, що 22.06.2017 року в Приморському РВК м.Одеси він був змушений підписати незаповнений бланк постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, зазначив, що повідомлення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не надходило, про існування оскаржуваної постанови до 18.10.2017 року він не знав.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що позивач знав про порушення своїх прав, про ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення у третій декаді червня 2017 року, що підтверджується його особистими підписами на зворотній сторона протокола та оскаржуваної постанови, однак у встановлений законом строк не звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів зазначає, що питання щодо наявності підстав для поновлення строку позивачу на звернення з позовом до суду вже вирішувалось Київським апеляційним адміністративним судом.

Зокрема, у постанові від 21 травня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про те, що проставивши підпис на незаповненому бланку постанови про накладення адміністративного стягнення та заповнивши протокол про адміністративне правопорушення позивач повинен був і мав право вжити заходів для захисту своїх порушених прав, оскільки сам факт видачі позивачу незаповнених протоколу та постанови не конкретизує, які саме права позивача порушено в розумінні КУпАП, які права підлягаю відновленню та судовому захисту, що в свою чергу унеможливлює звернення позивача за судовим захистом права, порушеного шляхом надання для підпису незаповнених бланків.

Колегія суддів зазначає, що доказування у справах цієї категорії покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивач отримав оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності саме 30.06.2018 року або доказів на підтвердження дати, коли позивач дізнався про порушення його прав, не надано доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 цього Кодексу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу військового комісаріату Приморського районного військового комісаріату міста Одеси ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцева