Справа № 826/857/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/857/18 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2018 за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної фіскальної служби у м. Києві № від 17.11.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2018 позов задоволено.

26.06.2018 на адресу суду першої інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просила ухвалити додаткове судове рішення щодо судових витрат, а саме стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7 800, 00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2018 у задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що оскільки до заяви про ухвалення додаткового судового рішення позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, то підстав для прийняття додаткового судового рішення щодо витрат на правничу допомогу немає.

Колегія суддів не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що при винесенні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2018 судом першої інстанції досліджувались позовні вимоги позивача щодо стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, однак рішення щодо такої вимоги в резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2018 ухвалено не було, що і стало підставою для звернення до суду із заявою про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про додаткове рішення з підстав ненадання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу помилково не врахував п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України, а саме, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт надав до суду належні докази, які частково підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

На підтвердження витрат правничої допомоги адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги від 03.09.2018 № 11, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_4, акт виконаних робіт від 09.10.2018, квитанцію від 04.09.2018 на суму 3 000, 00 грн. (з призначенням платежу: оплата за договором про надання правової допомоги від 03.09.2018 № 11) та свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6055 від 08.02.2018.

Отже, оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу та наявні документи, що підтверджують статус ОСОБА_4, як адвоката, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З квитанцій від 13.11.2018 вбачається, що ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 762, 00 грн., які слід стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2018 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 762, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 17.12.2018.