Справа № 295/14647/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

06.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

за участі секретаря судового засідання Поліщук К.Г.,

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представника позивачів ОСОБА_8

представника відповідача - виконавчого комітету Житомирської міської ради Чернюк А.В., третіх осіб: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Богунського районного суду м. Житомира адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Житомирської міської ради та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2017 р. позивачі звернулися до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просили визнати протиправним рішення виконавчого комітету № 957 від 11.10.2017 р. та зобов'язати відповідача розглянути питання і затвердити спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії державної установи "Житомирська установа виконання покарань№ 8" згідно протоколу № 5 від 29.11.2016 р., видати сім ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким КАС України викладений у новій редакції.

Відповідно п.12 Перехідних положень розділу VII КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд продовжує розгляд адміністративної справи за правилами КАС України в редакції, що діє на час розгляду справи.

За клопотанням позивача ОСОБА_3 суд долучив до матеріалів справи додаткові документи на підтвердження позовних вимог (а. с. 42-76).

Протокольною ухвалою від 30.03.2018 р. суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_11

27.02.2018 р. через канцелярію Богунського районного суду м. Житомира позивачі подали заяву про зміну підстави позову, в якій змінили позовні вимоги та просили визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Житомирської міської ради, яка полягає у не розгляді питання затвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» зі змінами і доповненнями, та зобов'язати виконавчий комітет Житомирської міської ради розглянути та затвердити спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» щодо надання житла позивачам та надати житлову площу з видачею ордерів. При цьому позивачі в межах відкритого адміністративного провадження змінили вимоги на розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

При вирішенні питання щодо визначення юрисдикції розгляду даного спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви N 29458/04 та N 29465/04) вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …» (п.24). Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом» (п. 25).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При вирішені питання щодо розмежування адміністративної та цивільної юрисдикцій суд має враховувати суб'єктний склад сторін, предмет спору та характер правовідносин. Сама по собі участь у спорі як учасника правовідносин суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для віднесення спору до адміністративної юрисдикції. Суд має з'ясувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулась до суду, суть заявлених вимог, характер правовідносин, зміст та юридичну природу обставин, з приводу яких виник спір.

Як установлено матеріалами справи, позивачі звернулися до адміністративного суду з позовом, спрямованим на визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо незатвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії про надання житла. При цьому позивачі порушують перед судом питання, поєднані з вимогами надати житлову площу з видачею ордерів. Отже, цей спір виник з житлових правовідносин та позов поданий на поновлення житлових прав позивачів .

При цьому суд встановив, що 17.05.2017 р. за засіданні громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі згідно протоколу № 4-а були виявлені порушення Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов , і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджені постановою РМ УРСР від 11.12.1984 р. № 470, зокрема, без додержання черговості при наданні жилих приміщень, перенесення черговості та зняття з квартирного обліку(а. с. 214-216). Дані факти також знайшли своє підтвердження в акті від 04.06.2018 р. про результати перевірки в рамках кримінального провадження № 0000157 від 22.09.2017 р. за фактом внесення окремими службовими особами ДУ "Житомирська установа виконання покарань № 8" завідомо неправдивих відомостей щодо розподілу та виділення квартир, чим позбавили частину працівників (пенсіонерів) установи права на отримання житла, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України (а. с. 195-212). Ухвалою Корольовського районного суду від 12.09.2018 р. по справі № 1-кс/296/4441/18 постанова старшого слідчого прокуратури про закриття даного кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження повернуті до прокуратури Житомирської області для продовження розслідування (а. с. 229-232)

Окрім цього встановлено, що згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2017 р. по справі № 295/16242/16-ц зобов'язано ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» УДПС України розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_12 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (а. с. 235-236). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2018 р. по справі № 295/104/17 визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань в частині, що стосується зняття з квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла ОСОБА_14 (а. с. 233-234).

На час розгляду даної справи суду не надано доказів на підтвердження факту поновлення зазначених осіб у черзі на житло, наявності відповідного спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ "Житомирська установа виконання покарань" № 8" щодо перегляду черговості осіб на отримання житла на виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Отже, в даних правовідносинах існує спір про цивільне право у сфері реалізації житлових прав позивачів, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб'єкта. Спір матиме приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські суб'єкта владних повноважень.

Так, відповідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити у спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в поряду іншого судочинства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи те, що спір має цивільно-правову природу, оскільки стосується приватних інтересів, виник із житлових правовідносин, зокрема, прав позивачів на отримання житла, за наявності невирішеного спору щодо поновлення житлових прав третіх осіб у даній справі, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постановах ОСОБА_18 Верховного Суду від 11.04.2018 р. по справі № 522/16204/15-ц, від 17.04.2018 р. по справі № 2-а/87/11.

Відповідно ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 238, 239, 248, 250, 256, 294, 295, 297, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_11,, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Житомирської міської ради та зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачам право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка