Справа № 2040/6761/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 р. № 2040/6761/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Київській області, третя особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Київській області, третя особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнень, просив суд, з підстав протиправності рішення визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №79 від 23.04.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення про скасування дозволу на імміграцію винесене Управлінням Державної міграційної служби України в Київській області №79 від 23.04.2018 року, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Відповідач, Управління Державної міграційної служби України в Київській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позов підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник третьої особи не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у 2007 році звернувся до Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області з клопотанням про отримання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» як особа, яка є батьком іммігрантки оскільки його дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка Харківської області, має право на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

15.10.2007 року відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області було прийнято рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію в Україну відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1.

До УДМС в Київській області надійшов запит ГУ ДМС України в Харківській області від 29.01.2017 № 6301.8.1/1819 щодо перевірки законності на надання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина СРВ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який звернувся із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, виданої 15.10.2007 року відділом ГІРФО УМВС України в Київській області.

Начальником Управління ДМС України в Київській області затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Вєтнаму ОСОБА_2 від 23.04.2018 року, згідно якого відповідач вважав за доцільне скасувати рішення відділу ГІРФО ГУМВС України в Київській області про надання дозволу на імміграцію в Україну від 15.10.2007 № 17/-5244 громадянину Вєтнаму ОСОБА_2 та скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 видану 15.10.2007 та вжити заходів щодо її вилучення.

Управлінням Державної міграційної служби України в Київській області винесено рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №79 від 23.04.2018 року, згідно якого дозвіл на імміграцію в Україну позивачу скасовано на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Позивач, вважаючи вищевказане рішення протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо:

1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

З копії оскаржуваного рішення про скасування дозволу на імміграцію вбачається, що підставою для скасування позивачу дозволу на імміграцію зазначено п. 1 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", тобто надання дозволу на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Проте суд зазначає, що відповідачем відповідно до положень ст.ст. 77-78 КАС України не надано доказів того, що позивачем при отриманні дозволу на імміграцію надано свідомо неправдиві відомості, підроблені документи чи документи, що втратили чинність.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду будь - яких доказів, що під час надання дозволу на імміграцію позивачу відповідач був позбавлений права надати правову оцінку наданих позивачем документів для отримання відповідного дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.6 ч.2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію".

Крім того, будь-яких порушень законодавства та відсутності необхідних документів уповноваженим державним органом під час розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію виявлено не було, уповноважений державний орган України з питань імміграційної політики визнав правомірність прибуття позивача в Україну, правомірність подальшого проживання та правомірність набуття дозволу на імміграцію в силу прямої дії закону.

Між тим, доказів притягнення до відповідальності посадової особи, яка приймала рішення про надання дозволу на імміграцію позивачу за прийняття безпідставного рішення не надано.

Також, судовим розглядом встановлено, що відповідач при наданні позивачу дозволу на імміграцію у 2007 році проводив перевірку законності залишення її на постійне проживання на території України, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію не виявив та надав посвідку на постійне місце проживання в Україні на підставі п.6 частини 2 статті 4 Закону України Про імміграцію. За результатами аналізу цієї ж норми Закону відповідач прийняв протилежне рішення, що міститься у висновку ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області від 15.10.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №79 від 23.04.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2, винесене всупереч приписів чинного законодавства, а тому є протиправним, що дає підстави для його скасування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, гуртожиток) до Управління Державної міграційної служби України в Київській області (04073, м. Київ, вул. Петропавлівська, буд. 11), третя особа Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Римарська, 24) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №79 від 23.04.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Київській області (, 04073, м. Київ, вул. Петропавлівська, буд. 11) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, гуртожиток) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 18.12.2018 року.