Справа № 500/2367/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2367/18

12 грудня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2Й.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі, в якому просить зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі подання про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10026,40 грн.

Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №500/2367/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача 23 листопада 2018 року подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, тому заяву позивача неможливо виконати. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Представник позивача 06 грудня 2018 року подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обовязкове пенсійне страхування є фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло вперше. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит Пенсійного фонду України та його територіальних органів надається у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Представник позивача стверджує, що у відповідача є можливість перевіряти інформацію щодо прав власності громадян на нерухоме майно, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 12 грудня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

23 серпня 2018 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1662, згідно якого ОСОБА_2 придбав квартиру номер 3, що розташована в будинку номер 200 а, по вулиці Шевченка в місті Теребовлі Теребовлянського району Тернопільської області.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції від 21 серпня 2018 року, позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 10026,40 грн (а. с. 23).

06 вересня 2018 року позивач звернувся із заявою до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10026,40 грн.

ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 13 вересня 2018 року №5240/04 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

У відповідності до довідки ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації від 18 жовтня 2018 року № 177, станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 згідно свідоцтва про право власності виданого Приватизаційним органом ОСОБА_3 міської ради на підставі розпорядження № 582 від 25.11.1999 року (а. с. 21).

Згідно довідки ТВБВ №10019/020 філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк", від 23 жовтня 2018 року №271, ОСОБА_2 приватизаційні депозитні рахунки для списання коштів на приватизацію житла за місцем проживання та реєстрації за період з 1992 року по 2018 рік АДРЕСА_3, не відкривалися та житлові чеки не використовувалися (а. с. 17).

Згідно довідки ОСОБА_3 міської ради від 02 жовтня 2018 року № 02-26/939, рішенням виконавчого комітету від 25 вересня 2018 року № 224 ОСОБА_2 знято з квартирного обліку та виключено із списків осіб, які користуються правом першочергового забезпечення житлом у звязку із забезпеченням житлом (одержання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення) (а. с. 22).

Також, згідно копії платіжного доручення від 27 серпня 2018 року на рахунок управління Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі проведено платіж «збір на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% згідно договору купівлі продажу № 1662 від 23 серпня 2018 року" у сумі 10026,40 грн (а. с. 25).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (48100, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (48100, вул. 22 Січня, буд. 17, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі (48100, вул. С.Наливайка, буд. 6, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область, ) - задовольнити.

Зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до ОСОБА_4 державної казначейської служби України у ОСОБА_3 районі подання про повернення ОСОБА_2 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10026 (десять тисяч двадцять шість) грн. 40 коп. сплаченого згідно квитанції банку № від 21 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.