Справа № 140/2021/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2021/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (Локачинське об'єднане управління ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; скасування рішення від 26 березня 2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року №10, Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, з дня звернення із заявою про призначення такої пенсії, а саме з 27 грудня 2017 року, зарахувавши у пільговий стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що становить 21 рік 04 місяці 08 днів, роботу за період з 12 серпня 1980 року по 27 грудня 2017 року електрозварником та електрогазозварником в Горохівському цукровому заводі, в колгоспі імені Калініна, в Приватному підприємстві «Агро-Експрес-Сервіс» та службу в армії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 27 грудня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №2. Листом від 30 березня 2018 року №1239/02-10-47, який, як стверджує позивач він отримав у квітні 2018 року, відповідач повідомив, що рішенням від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні такої пенсії, оскільки ним не було надано уточнюючих довідок, а також з тих підстав, що комісією при Головному управлінні ПФУ у Волинській області йому зараховано у пільговий стаж лише 5 років 07 місяців 11 днів. Позивач не оспорює рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - Головне управління ПФУ у Волинській області) від 28 лютого 2018 року №11/1000 та рішення відповідача від 30 березня 2018 року в частині визначення пільгового стажу роботи на Горохівському цукровому заводі та погоджується, що його пільговий стаж роботи на даному підприємстві електрозварником становить 5 років 07 місяців 11 днів. Разом з тим, позивач вважає, що до пільгового стажу необхідно зарахувати і період проходження служби в армії з 03 листопада 1980 року по 26 жовтня 1982 року, що становить 1 рік 11 місяців 24 дні, адже він був звільнений з роботи на Горохівському цукровому заводі у зв'язку із призовом в армію та після проходження строкової військової служби на протязі трьох місяців знову був прийнятий на посаду електрозварника на цей завод. Відповідач же безпідставно не включив до пільгового стажу період проходження військової служби.

Також позивач вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період його роботи електрогазозварником в колгоспі імені Калініна села Галичани Горохівського району Волинської області з 26 квітня 1991 року по 25 липня 2003 року та період роботи в приватному підприємстві «Агро-Експрес-Сервіс» з 24 червня 2016 року по 27 грудня 2017 року. У листі Локачинського об'єднаного управління ПФУ від 30 березня 2018 року №1239/02-10-47, як і в рішенні комісії Головного управління ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року, не вказано причин не зарахування до пільгового стажу вказаних вище періодів роботи. Лише листом від 01 жовтня 2018 року Головне управління ПФУ у Волинській області на звернення про надання роз'яснень повідомило, що пільговий стаж роботи у колгоспі імені Калініна не був зарахований, оскільки позивач не надав уточнюючу довідку, а в архівній довідці відсутні відомості про атестацію робочих місць і про встановлений мінімум людиноднів.

На думку позивача, відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії з посиланням на архівну довідку, в якій відсутня повна інформація про роботу електрогазозварником в колгоспі імені Калініна, і на відсутність уточнюючих довідок про умови праці від фермерського господарства «Галичани Агро», яке є правонаступником колгоспу імені Калініна, оскільки у відповідача були наявні трудові книжки із записами про роботу, а також відповідна архівна довідка із відомостями про заробітну плату та відпрацьовані дні. Відмова останнього правонаступника колгоспу імені Калініна видати уточнюючу довідку не повинна перешкоджати реалізації права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №2.

ОСОБА_1 стверджує, що надав відповідачу повну інформацію про роботу в Приватному підприємстві «Агро-Експрес-Сервіс» (ПП «Агро-Експрес-Сервіс»), де проведена атестація робочих місць за умовами праці відповідно до наказу від 01 березня 2018 року №1711. А тому цей період роботи також підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Позивач вказує також і на помилкове визначення відповідачем загального страхового стажу - 32 роки 4 місяці 13 днів замість 33 роки 10 місяців 16 днів з урахування періоду його роботи в ПП «Агро-Експрес-Сервіс», що становить 1 рік 06 місяців 03 дні.

Відповідач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії незаконними - такими, що суперечать вимогам Конституції України та пенсійного законодавства.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.1).

У відзиві на позов (а.с.64-70) та у додаткових поясненнях від 03 грудня 2018 року (а.с.138-140) відповідач його вимоги не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що 27 грудня 2017 року позивач звернувся до Локачинського об'єднаного управління ПФУ за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. Окрім трудових книжок позивач надав копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, військового квитка, диплому про навчання та архівні довідки з Горохівського Трудового архіву. Оскільки Публічне акціонерне товариство «Горохівський цукровий завод» (ПАТ «Горохівський цукровий завод»), на якому працював позивач, було припинено, документи ОСОБА_1 були скеровані до комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області щодо підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до рішення цієї комісії пільговий стаж позивача на зазначеному підприємстві становить 5 років 07 місяців 11 днів.

Стаж роботи ОСОБА_1 з 26 квітня 1991 року по 25 липня 2003 року в колгоспі імені Калініна не зараховано до пільгового, оскільки позивачем не надано підтверджуючої довідки про пільговий стаж роботи від правонаступника колгоспу. Не враховано до пільгового і стаж роботи в ПП «Агро-Експрес-Сервіс» з 24 червня 2016 року по дату звернення за призначенням пенсії, оскільки уточнююча довідка, що передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, також заявником надана не була.

Відповідач пояснює, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць.

Зарахувати період військової служби позивача з 03 листопада 1980 року по 26 жовтня 1982 року до пільгового стажу немає правових підстав, оскільки час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Проте комісією при Головному управлінні ПФУ у Волинській області відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи, зокрема з 12 серпня по 22 жовтня 1980 року та з 17 січня по 28 лютого 1983 року, тобто періоду роботи, що передував призову на строкову військову службу, та періоду роботи після демобілізації.

Відповідач дійшов висновку, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 32 роки 04 місяці 13 днів при необхідному 26 років 06 місяців, а пільговий - 5 років 07 місяців 11 днів при необхідному 12 років 06 місяців. Таким чином, рішенням відповідача від 26 березня 2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Керуючись викладеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Водночас, представник позивача вказав на допущення арифметичної помилки при підрахунку пільгового стажу, який становить 21 рік 03 місяці 07 днів (у позові помилково вказано 21 рік 04 місяці 08 днів).

Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників справи (вступне слово), дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27 грудня 2017 року звернувся до Локачинського об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.78). При цьому, як видно із розписки-повідомлення, він подав пакет документів, зокрема: копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.79-81); копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 29 січня 2002 року (а.с.81 зворот); копії трудових книжок НОМЕР_4, серії НОМЕР_3 (а.с.82-87); копію військового квитка серії НОМЕР_6 (а.с.94); копію диплома про навчання серії НОМЕР_5 від 24 липня 1980 року, згідно з яким ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію за професією «електрогазозварювальник третього розряду» (а.с.95); документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (а.с.96-97).

Під час прийняття заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за Списком №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем запропоновано подати у строк до 26 березня 2018 року довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (а.с.78 зворот).

Документи ОСОБА_1 були предметом дослідження Комісією при Головному управлінні ПФУ у Волинській області під час розгляду його заяви про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Так Комісією при Головному управлінні ПФУ у Волинській області відповідно до записів трудової книжки, довідок від 05 серпня 2016 року №778/01.22, від 22 листопада 2017 року №3586/1.20, виданих Державним архівом Волинської області, довідки від 16 березня 2015 року №22, виданої фермерським господарством «Галичани Агро», довідки від 22 березня 2012 року №76, виданої ПАТ «Горохівський цукровий завод», довідки від 22 листопада 2017 року №9/01-27, виданих Трудовим архівом Горохівського району, встановлено, що ОСОБА_1 працював з 12 серпня 1980 року по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня 1983 року по 09 вересня 1983 року, з 02 січня 1984 року по 10 вересня 1984 року, з 17 грудня 1984 року по 15 вересня 1985 року, з 15 вересня 1986 року по 25 вересня 1990 року, з 01 лютого 1991 року по 20 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 09 жовтня 2009 року, з 19 квітня 2010 року по 18 вересня 2012 року електрозварювальником 2-4 розрядів на Горохівському цукровому заводі Львівського виробничо-аграрного об'єднання цукрової промисловості смт Мар'янівка Горохівського району, з 1986 року реорганізованого у Горохівський цукровий завод Волинського виробничо-аграрного об'єднання по виробництву, заготівлі та переробці цукрових буряків «Волиньбурякоцукорагропром». За рішенням загальних зборів трудового колективу від 15 жовтня 1993 року створено організацію орендарів Горохівського цукрового заводу Волинської асоціації цукрової промисловості «Волиньцукор», перейменовану з 28 листопада 1996 року у ВАТ Горохівський цукровий завод, який з 09 грудня 2011 року перереєстрований у ПАТ «Горохівський цукровий завод» (12 січня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи).

Рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000 зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, періоди роботи ОСОБА_1 електрозварником з 01 березня по 31 травня 1983 року, з 01 лютого по 30 квітня 1984 року, з 01 січня по 31 січня 1985 року, з 01 травня по 31 серпня 1985 року, з 01 по 31 жовтня 1986 року, з 01 по 31 грудня 1986 року, з 01 березня по 30 квітня 1987 року, з 01 червня по 31 грудня 1987 року, з 01 по 29 лютого 1988 року, з 01 по 31 травня 1988 року, з 01 по 31 серпня 1988 року, з 01 жовтня по 31 грудня 1988 року, з 01 березня 1989 року по 31 січня 1990 року, з 01 березня по 30 квітня 1990 року, з 01 червня по 25 вересня 1990 року, з 01 серпня по 30 листопада 2004 року, з 01 липня по 30 листопада 2005 року, з 01 по 31 березня 2006 року, з 01 жовтня по 30 листопада 2006 року, з 01 липня по 31 серпня 2007 року, з 01 жовтня по 30 листопада 2007 року, з 01 по 31 липня 2008 року, з 01 вересня по 30 листопада 2008 року, з 01 по 30 вересня 2009 року, з 01 по 31 жовтня і з 01 по 31 серпня 2011 року.

Вказаним рішенням комісії відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 12 серпня по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня по 28 лютого 1983 року, з 01 червня по 09 вересня 1983 року, з 02 по 31 січня 1984 року, з 01 травня по 10 вересня 1984 року, з 17 по 31 грудня 1984 року, з 01 лютого по 30 квітня 1985 року, з 01 по 15 вересня 1985 року, з 15 по 30 вересня 1986 року, з 01 по 31 листопада 1986 року, з 01 січня по 28 лютого 1987 року, з 01 по 31 травня 1987, з 01 по 31 січня 1988 року, з 01 березня по 30 квітня 1988 року, з 01 червня по 31 липня 1988 року, з 01 по 30 вересня 1988 року, з 01 січня по 28 лютого 1989 року, з 01 по 28 лютого 1990 року, з 01 по 31 травня 1990 року, з 01 лютого по 22 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 31 липня 2004 року, з 01 грудня 2004 року по 30 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня по 30 вересня 2006 року, з 01 грудня 2006 року по 30 червня 2007 року, з 01 по 30 вересня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 30 червня 2008 року, з 01 по 31 серпня 2008 року, з 01 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року, з 01 жовтня 2009 року по 30 вересня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 31 липня 2011 року та з 01 вересня 2011 року по 18 вересня 2012 року, оскільки первинними документами не підтверджується робота в шкідливих умовах праці повний робочий день (а.с.101).

Рішення комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000 позивач не оскаржував.

В подальшому рішенням Локачинського об'єднаного управління ПФУ від 26 березня 2018 року №8 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.117-118). Так, у рішенні відповідач вказав, що ОСОБА_1 не були надані уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий стаж роботи. З посиланням в ході розгляду заяви позивача від 27 грудня 2017 року та доданих до неї документів на рішення комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000 відповідач встановив, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 32 роки 04 місяці 13 днів при необхідному 26 років 06 місяців, а пільговий стаж на посаді електрозварника становить 05 років 07 місяців 11 днів при необхідному 12 років 06 місяців.

Про вказане рішення відповідача позивача було повідомлено листом від 30 березня 2018 року №1239/02-10-47 (а.с.119-120).

Позивач не погоджується з рішенням відповідача від 26 березня 2018 року №8 та вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки у нього наявний необхідний пільговий стаж, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов'язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника (стаття 9 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону № 1058-IV визначено право для окремих категорій працівників на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша статті 114 Закону № 1058-IV).

Як визначено абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з абзацами 14, 17 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Аналогічні положення закріплені і у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, зокрема у пункті «б» (далі - Закон № 1788-XII).

Як передбачено пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII Кабінетом Міністрів України постановою від 24 червня 2016 року №461 затверджено, зокрема, Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розділом XXXIII «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зазначено, зокрема, таких робітників: електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

До початку дії вказаних списків застосовувалися Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (назва в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2004 року №1644) також передбачено професії електрогазозварника та електрозварника, аналогічні тим, що у Списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», яка втратила чинність у зв'язку із прийняттям постанови від 16 січня 2003 року № 36, зокрема розділом ХХХІІІ було передбачено професії: електрозварники ручного зварювання; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручому зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Такі ж професії були зазначені і у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію по віку (по старості) на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10.

Крім того, Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, були передбачені професії електрозварників та їх підручних.

Також слід зауважити, що на час дії вказаних списків діяли і відповідні порядки їх застосування.

Так з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Як визначено пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

При цьому під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків (пункт 2 Порядку №383).

Пунктом 4 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (підпункт 4.1. пункту 4 Порядку №383).

Підпунктами 4.2.-4.6 пункту 4 Порядку №383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Як визначено пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Аналіз зазначених нормативних актів дає підстави дійти висновку, що умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 (перший абзац) частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є досягнення відповідного віку (55 років), наявність необхідного страхового стажу (не менше 30 років у чоловіків, 25 років -у жінок), встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт (повний робочий день), що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (не менше 12 років 6 місяців - для чоловіків, не менше 10 років - для жінок) за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок): основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як визначено частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з трудовими книжками позивача НОМЕР_4 та НОМЕР_3 з 01 вересня 1977 року по 23 липня 1980 року він навчався в професійно-технічному училищі; з 03 листопада 1980 року по 26 жовтня 1982 року проходив службу в армії; з 12 серпня 1980 року по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня 1983 року по 22 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 10 грудня 2014 року ОСОБА_1 працював на Горохівському цукровому заводі, який неодноразово перейменовувався (12 січня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи) на посадах електрозварника (електрозварювальника), електрогазозварника, різника буряка, слюсаря-ремонтника; з 26 квітня 1991 року по 27 березня 2003 року в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області (неодноразово перейменовувався та реорганізовувався) на посаді електрогазозварника, електрозварювальника; з 24 червня 2016 року і донині в ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на посаді електрогазозварника (а.с.25-38, 82-87).

Приймаючи 26 березня 2018 року рішення №8, що є предметом даного судового розгляду, відповідач дійшов висновку, що у ОСОБА_1 наявний пільговий стаж на посаді електрозварника 05 років 07 місяців 11 днів. Тобто відповідачем (з врахуванням рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000) до пільгового стажу був зарахований вибірково лише стаж роботи на Горохівському цукровому заводі.

При цьому необхідно зазначити, що позивач у позові, а також у судовому засіданні особисто та його представник погодилися з правильністю визначення відповідачем здобутого ОСОБА_1 пільгового стажу на Горохівському цукровому заводі. Відтак, пільговий стаж позивача на вказаному підприємстві становить - 05 років 07 місяців 11 днів, що сторонами не оспорюється та не заперечується.

Разом з тим, позивач вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області та періоду роботи в ПП «Агро-Експрес-Сервіс».

Суд звертає увагу, що у рішенні відповідача від 26 березня 2018 року №8 відсутні будь-які висновки щодо зарахування/не зарахування до пільгового стажу таких періодів. У рішенні є лише вказівка на те, що ОСОБА_1 не були представлені уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий стаж. При цьому Локачинське об'єднане управління ПФУ не конкретизує, за які періоди роботи та на яких підприємствах такі довідки відсутні.

Суд наголошує, що позивачем було надано архівну довідку про прийняття, переведення, звільнення, заробітну плату, кількість відпрацьованих годин та днів помісячно за 1980 рік, 1983-2014 роки. Так, у архівній довідці від 22 листопада 2017 року №9/01-27, виданої Трудовим архівом Горохівського району Волинської області, зазначена інформація про кількість відпрацьованих людиноднів та помісячну заробітну плату ОСОБА_1 у сільськогосподарському виробничому кооперативі «Маяк» села Галичани Горохівського району (колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області) - а.с.89-93. В оскаржуваному рішенні відповідача відсутні будь-які мотиви та їх обґрунтування щодо врахування чи не врахування зазначених документів, у тому числі як до 21 серпня 1992 року (до законодавчого запровадження атестації робочих місць), так після зазначеної дати з урахуванням правил, встановлених Порядком №383.

У заяві від 09 лютого 2018 року ОСОБА_1 повідомляв позивача, що не може надати довідки про роботу в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області за період з 26 квітня 1991 року по 27 березня 2003 року у зв'язку з розпадом колгоспу (а.с.114 зворот). Однак судом у справі встановлено, що на базі колгоспу у 1992 році створене колективне селянське господарство - агрофірма «Незалежність». У 2000 році вона реорганізована у СВК «Маяк», а у 2003 році - у СФГ «ОСОБА_4.», що у 2011 році перейменоване на фермерське господарство «Галичани Агро» (а.с.97). Щодо останнього у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення юридичної особи (а.с.147-149). Разом з тим, у справі відсутні будь-які документи, що стверджували б про звернення ОСОБА_1 до вказаного господарства з метою отримання довідки про роботу в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області та про відмову у наданні йому такої інформації. Вже після звернення до суду з даним позовом представником позивача було надіслано адвокатський запит голові фермерського господарства «Галичани Агро», відповідь на який станом на день розгляду справи суду не надано (а.с.150-151).

Водночас, суд звертає увагу, що в силу положень статті 44 Закону № 1058-IV, підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, відповідач наділений відповідними повноваженнями та міг також звернутись до правонаступника колгоспу імені Калініна Горохівського району Волинської області задля перевірки відомостей про роботу ОСОБА_1 в зазначеному колгоспі, однак цього не зробив.

Позивач також надавав копію військового квитка. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби ОСОБА_1, які викладені у додаткових поясненнях відповідача, оскільки вони не були покладені в основу оскаржуваного у справі рішення від 26 березня 2018 року №8. Відтак, відповідач не може на них посилатись, обґрунтовуючи правомірність винесеного рішення.

Відсутні в оскаржуваному рішенні і причини, з відповідним їх обґрунтуванням, незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи у ПП «Агро-Експрес-Сервіс». Судом встановлено, що позивач подавав Локачинському об'єднаному ПФУ довідку про роботу на вказаному підприємстві (а.с.109). Разом з тим, ОСОБА_1 не було надано документи, що підтверджують атестацію робочого місця за умовами праці (картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництва, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу). Проте в матеріалах справи є копії наказу ПП «Агро-Експрес-Сервіс» про результати атестації робочих місць за умовами праці від 01 березня 2018 року №1788 та витяг з наказу про прийняття ОСОБА_1 з 24 червня 2016 року на посаду електрогазозварника на зазначене підприємство, які представником позивача було подано до суду 04 грудня 2018 року (а.с.154-159); ці документи не досліджувались відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу, що в рішенні від 26 березня 2018 року №8 відповідач не надав будь-якої оцінки зазначеним обставинам. Про відсутність необхідних документів, що підтверджують атестацію робочих місць за умовами праці та наявність яких є однією з необхідних умов для призначення пенсії згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, відповідач зазначає лише у відзиві на позов. Відтак, такі мотиви не були покладені в основу прийнятого відповідачем 26 березня 2018 року рішення.

Надаючи оцінку рішенню відповідача від 26 березня 2018 року №8 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, суд перевіряв його на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів, що приймаючи рішення від 26 березня 2018 року №8 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, він діяв правомірно. Так зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що це рішення прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, зокрема, у ньому відсутній аналіз щодо інших періодів роботи позивача згідно із записами у трудовій книжці (в колгоспі імені Калініна, ПП «Агро-Експрес-Сервіс»), щодо служби в армії та про наявність чи відсутність підстав для їх зарахування до пільгового стажу з посиланням на відповідні документи та норми законодавства. Оцінка у рішенні відповідача надана виключно періоду роботи в ПАТ «Горохівський цукровий завод» на підставі висновку комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області. Тому таке рішення прийнято відповідачем недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

При цьому суд не бере до уваги доводи Локачинського об'єднаного управління ПФУ, викладені у відзиві на позов, оскільки такі у його рішенні від 26 березня 2018 року №8 відсутні.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, мотиви прийняття на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів мають бути викладені у рішенні органу Пенсійного фонду. Відповідач цю вимогу не виконав.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними, то суд зауважує, що прийняття суб'єктом владних повноважень рішення є результатом вчинення ряду дій, що йому передують. З огляду на те, що в правовому регулюванні бере участь саме рішення суб'єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчиненні в процесі здійснення повноважень, за результатами яких прийнято таке рішення, ці дії не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмета доведення у справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції, порядку вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб'єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, що встановлені законом.

Як визначено частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням наданих суду повноважень позов необхідно задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним і скасування рішення Локачинського об'єднаного управління ПФУ від 26 березня 2018 року №8, яким ОСОБА_1 у відмовлено призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 9 КАС України суд розглядає справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Разом з тим, абзацом другим частини четвертої вказаної статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу, ознакою дискреційних повноважень є право суб'єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти із певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Скасовуючи рішення відповідача, суд не може його зобов'язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1, адже, як встановлено судом у справі, таке рішення приймалось відповідачем без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття та без надання належної оцінки поданим ОСОБА_1 для призначення пенсії документам щодо усіх періодів роботи. За обставин, коли перевірка уповноваженим органом усіх документів, що мають значення для прийняття рішення, не завершена, суд не може підміняти пенсійний орган та призначати пенсію ОСОБА_1 на основі документів, що містяться у справі, оскільки це не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійснені судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.

Однак суд в межах наданих статтею 245 КАС України повноважень може зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 грудня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначений спосіб захисту порушеного права позивача не буде втручанням у компетенцію суб'єкта владних повноважень - Локачинського об'єднаного управління ПФУ.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений згідно з квитанцією від 03 жовтня 2018 року № 0.0..1 в сумі 704,80 грн. (а.с.2), пропорційно до задоволених вимог, тобто, 352,40 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45500, Волинська область, Локачинський район, селище міського типу Локачі, вулиця Володимирська, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 40364531) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 26 березня 2018 року №8 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повторно розглянуту заяву ОСОБА_1 від 27 грудня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області судові витрати в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року