Справа № 810/3772/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3772/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року (повний текст рішення виготовлено 03.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління, треті особи - Міністерство оборони України, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії та бездіяльність Київського квартирно-експуатаційного управління щодо невиконання пункту 6 та 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову повністю.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що відповідачем протиправно не затверджено рішення житлової комісії Васильківського гарнізону № 62 та не подано списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації Міністру оборони України.
07.12.2018 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Київського квартирно-експлуатаційного управління, яким останній підтримав позицію суду першої інстанції та вказав, що оскільки рішення житлової комісії Васильківського гарнізону до відповідача не надходило, а тому бездіяльність зі сторони Київського квартирно-експуатаційного управління щодо невиконання пункту 6 та 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 відсутня.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач з 01.08.1989 по теперішній час є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 03.06.2015 займає посаду заступника командира батальйону по роботі з особовим складом у в/ч НОМЕР_1 .
З12.07.1993 по 25.07.2017 позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 складом сім`ї три особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, та не перебував на обліку на позачергове отримання житлових приміщень. Житлом за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався та є наймачем іншого жилого приміщення (довідка ККЕУ від 16.08.2017 № 438).
З 06.09.2017 позивач перебуває у першочерговій черзі на отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій (лист ККЕУ від 21.03.2017 № 303/25-4337).
Згідно з даними списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають у загальній черзі у Васильківському гарнізоні станом на 01.01.2018 позивач зі складом сім`ї три особи перебуває на квартирному обліку з 12.07.1993 за № 11 у загальній черзі та з 06.09.2017 у першочерговій черзі за № 295.
Позивач 26.06.2017 звернувся з заявою про надання згоди на отримання грошової компенсації у 2017 році за належне йому отримання житлового приміщення відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2012 № 1036, а саме: отримання грошової компенсації у розмірі 745816,50 грн. до Голови житлової комісії військової частини НОМЕР_2 (заява зареєстрована ВЧ НОМЕР_2 26.06.2017 вх. № 1054), до Голови житлової комісії Васильківського гарнізону та Начальника Київського КЕУ (заява зареєстрована ККЕУ за вх.№ Д-74 05.09.2017).
Відповідно до протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2017 на комісії засіданні розглядалась заява позивача щодо отримання грошової компенсації за належне отримання житлового приміщення відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2012 № 1036, а саме: отримання грошової компенсації за належне житло та подальше зняття з квартирного обліку.
За результатом розгляду зазначеного питання комісією було прийнято рішення подати документи вищезазначеного офіцера до гарнізонної житлової комісії для проведення розрахунків грошової компенсації та для подальшого подання до ККЕУ.
15.09.2017 позивач звернувся до Начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління із заявою відповідно до якої просив включити його до списку осіб, які мають першочергове право на отримання житла (або грошової компенсації), як учасника бойових дій, у якій просив перерахувати належні для отримання кошти за не отримане житло на його поточний рахунок Приватбанк.
21.09.2017 позивач звернувся до Міністра оборони України з заявою щодо отримання компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідні документи позивача (передбачені пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728) та прийняте житловою комісією рішення до Київського квартирно-експлуатаційного управління не надходили, а тому бездіяльність відповідача щодо не затвердження рішення житлової комісії Васильківського гарнізону № 62 та не подання списків осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації Міністрові оборони України відсутня.
Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Подядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 № 728 (далі - Порядок).
Пунктом 13 Порядку визначено, військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військово- службовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Отже, грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, у разі якщо надійшла черга військовослужбовця на отримання житла і він виявив бажання отримати грошову компенсацію замість цього житла.
При цьому, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи позивачем визначено бездіяльність Київського квартирно-експуатаційного управління щодо невиконання пункту 6 та 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, яка і підлягає перевірці судом на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Підставою, що мала наслідком неотримання позивачем грошової компенсації замість житла, відповідачем зазначено факт ненадходження відповідних рішень житлових комісій та відсутність обов`язку затверджувати таке рішення.
З матеріалів справи вбачається, що листом від 13.06.2017 Київське квартирно-експуатаційне управління повідомило Васильківський гарнізон про надходження для опрацювання попереднього розрахунку виплати грошової компенсації військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби в запас або у відставку за належні їм для отримання жилі приміщення та просив проінформувати громадян про можливість отримати компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення та необхідність надання для цього обов`язкової письмової згоди (відмови) на отримання компенсації (том 1 а.с.208-209).
Позивач 26.06.2017 звернувся з заявою про надання згоди на отримання грошової компенсації у 2017 році за належне йому отримання житлового приміщення відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (том 1 а.с.137-138).
Крім того, вказана заява була надіслана до Голови житлової комісії Васильківського гарнізону та Начальнику Київського КЕУ.
Заява позивача про отримання грошової компенсації за належне житло та подальше зняття з квартирного обліку була розглянута на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 26.06.2017.
За результатом розгляду зазначеного питання 26.06.2017 житловою комісією військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення, оформлене протоколом № 114, яким постановлено подати документи вищезазначеного офіцера до гарнізонної житлової комісії для проведення розрахунків грошової компенсації та для подальшого подання до ККЕУ (том 1 а.с.139).
Однак, житловою комісією військової частини на адресу КЕЧ протокол комісії та відповідні списки не направлялись.
Зазначене сторонами не заперечується.
Так, згідно п.10 Порядку № 728 житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування); копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копія свідоцтва про шлюб (за наявності); копія свідоцтва про народження дитини (за наявності); копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством (п.11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення).
Відповідно до п.12 наведеного Порядку житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні. Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, Голові Служби зовнішньої розвідки, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.
При цьому, організацію забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців збройних Сил України визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737.
Розділ IV Інструкції визначає порядок отримання грошової компенсації замість належне їм для отримання жиле приміщення.
Відповідно до пунктів 4.10. - 4.18. Інструкції військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени сімей військовослужбовців), які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, за їх бажанням мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
На підставі аналізу черги квартирного обліку військовослужбовців ГКЕУ ЗС України під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах на виплату грошової компенсації.
У десятиденний строк після затвердження кошторису МО України ГКЕУ ЗС України проводить розподіл лімітів, передбачених на виплату грошової компенсації, між підпорядкованими КЕВ (КЕЧ) районів з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.
У десятиденний строк після отримання обсягів виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік начальник квартирно-експлуатаційного органу спільно з начальниками гарнізонів, які знаходяться у сфері його відповідальності, розподіляють виділені ліміти між гарнізонами з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.
Цей розподіл затверджується спільним рішенням начальника КЕВ (КЕЧ) району і начальників гарнізонів та оформлюється у вигляді протоколу спільної наради, який підписується всіма її учасниками.
На підставі протоколу спільної наради гарнізонна житлова комісія не пізніше 20 календарних днів з дня його підписання проводить розподіл виділених на гарнізон коштів для виплати грошової компенсації між військовослужбовцями гарнізону, які виявили бажання отримати грошову компенсацію, складає списки бажаючих отримати цю компенсацію і подає їх до КЕВ (КЕЧ) району.
На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.
ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Списки громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 40), погоджені Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України, подаються в установленому порядку на затвердження Міністру оборони України в межах кошторисних призначень, виділених на зазначені цілі на відповідний рік.
Затверджені Міністром оборони України Списки громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 40), та Розрахунки є підставою для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцю (особі, звільненій з військової служби, та членам сім`ї військовослужбовця) на його поточний рахунок у банку.
Після затвердження Міністром оборони України Списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 40), та Розрахунку ГКЕУ ЗС України через КЕВ (КЕЧ) району інформує військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) стосовно прийняття рішення про виплату йому грошової компенсації та її розмір.
Разом з тим, відповідні рішення житлової комісії та гарнізонної житлової комісії, списки бажаючих отримати компенсацію на адресу Київське квартирно-експлуатаційне управління не надходили.
А відповідно виконати вимоги пункту 6 та 12 Порядку № 728 відповідач не міг.
При цьому, не вбачається, що не вирішення питання щодо отримання позивачем грошової компенсації замість житла є наслідком недотримання саме відповідачем вищезазначеної процедури.
Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, Київське квартирно-експлуатаційне управління неодноразово зверталось до житлової комісії військової частини НОМЕР_2 та житлової комісії Васильківського гарнізону з запитами про надання інформації разом з підтверджуючими документами з приводу того, чи направлялось на адресу ККЕУ рішення житлової комісії Васильківського гарнізону № 62, а також Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні, що підтверджується листами від 29.05.2018 № 303/25-3221, від 07.06.2018 № 303/25-3479, від 15.06.2018 № 303/25-3723, від 15.06.2018 № 303/25-3724 (том 1 а.с. 200-205).
При цьому, жодної відповіді на вказані звернення житловою комісією надано не було, як і списків громадян, про що зазначено у листі відповідача від 05.07.2018 № 303/25-4157.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності у позивача всіх законодавчо встановлених умов для отримання компенсації та надання всіх підтверджуючих документів, встановлених Порядком, оскільки вказані обставини не спростовують факту відсутності порушених його прав саме з боку Київського квартирно-експлуатаційного управління.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів зазначає, що у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. (Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління, треті особи - Міністерство оборони України, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України про визнання дій протиправними.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17.12.2018.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма