Справа № 398/4379/18
Суддя: Орловський В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4379/18
Провадження №: 2-а/398/141/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" грудня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орловського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колісник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Харитонова Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

вставновив:

Позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 022117 від 16.11.2018 року. В обґрунтування позову зазначив, що 16 листопада 2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Харитоновим Д.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії ВР № 022117 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яке полягало у тому, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом на автодорозі Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка з м. Олександрії до м. Кропивницький в населеному пункті Суботці на підйомі дороги, яка розподілена вузькою суцільною лінією 1.1. горизонтальної розмітки попереди його автомобіля рухався вантажний автомобіль КАМАЗ з причепом та вантажем, швидкість якого була не більше 20-25 км/год. ОСОБА_1, вважає, що виконав вимоги п. 14.2, 34 ПДР. Після обгону був зупинений поліцейським, який вважав, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП.

Відповідач відзиву не подав та не виконав ухвалу суду від 3 грудня 2018 року, якою зобов'язано відповідача як суб'єкта владних повноважень надати до дня судового засідання у разі заперечення проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ними до уваги при прийнятті оскаржуваних рішень.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього не надійшло.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений у порядку ст.268 КАС, відзиву, заяв і клопотань від нього не надійшло.

Відповідно до вимог ч.5 ст.262 КАС розгляд справи проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Визнаючи неявку сторін такою, що не перешкоджає розгляду справи, суд керується ч.3 ст.268 КАС, відповідно до якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 16 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 була складена постанова Серії ВР № 022117 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яке полягало у тому, 16 листопада на автодорозі Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка 744 км ОСОБА_3 керував транспортним засобом (здійснив обгін) горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги розмітки ПДР України.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що на підтвердженням факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП є лише оскаржувана постанова поліцейського. Інших доказів, які б підтверджували обставини зазначені в оскаржуваній постанові відповідачем надано не було. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ВР № 022117 від 16 листопада 2018 року - відео з нагрудної камери інспектора або іншого відеозапису вчинення правопорушення суду не надано. Також відповідачем не надано і будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема пояснення в осіб, які були очевидцями даної події. Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Відповідач також не подав відзив та докази правомірності винесеної ним постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною та приходить до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації АДРЕСА_1, до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Харитонова Дмитра Олександровича, третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

Скасувати постанову від 16 листопада 2018 року серії ВР №022117 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 255, 00 грн, яка була винесена інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Харитоновим Дмитром Олександровичем.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст. 272, 286, 297 і п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений у нарадчій кімнаті 10.12.2018.

Суддя Орловський В.В.