Справа № 823/1503/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1503/17 Суддя (судді) першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року (повний текст складено 11 вересня 2018 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Черкаській області про скасування рішення та вимог,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС в Черкаській області, в якому просив скасувати як незаконні вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 05 вересня 2017 року на суму 19372,14 грн. та рішення № від 05 вересня 2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 1937,21 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Черкаській області від 05 вересня 2017 року №Ф- на суму 19372,14 грн., визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 05 вересня 2017 року № про нарахування штрафних санкцій на суму 1937,21 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно застосовані норми права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскарження дій, пов'язаних з процедурою проведення перевірки не може впливати на її наслідки у вигляді прийнятого відповідачем рішення та вимоги, за умови що платник податків порушив податкове законодавство, що підтверджується актом про результати документальної позапланової перевірки позивача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, зазначаючи, що судовим рішенням у справі №823/1294/17, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії посадової особи контролюючого органу щодо проведення виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 за результатами якої складено акт від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1, а тому вказаний акт не може бути допустимим доказом у справі, а прийняті за наслідком незаконної перевірки оскаржувані рішення та вимога не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Сторони, будучі повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 03 серпня 2017 року по 09 серпня 2017 року на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, згідно наказу ГУ ДФС у Черкаській області №1069 від 27 червня 2017 року та відповідно до ухвали Київського районного суду м.Полтава від 25 квітня 2017 року (справа №553/2547/17), посадовою особою контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, за наслідками якої складено акт від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1 (а.с.45), у висновках якого зафіксовано порушення позивачем, зокрема, пп.1.2 п.1 ст.7 та абз.3 п.6 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 19372,14 грн., в тому числі за 2016 рік - 19372,14 грн.

На підставі вказаного акту, ГУ ДФС у Черкаській області виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15 вересня 2017 року №Ф- (а.с.9), згідно з якою станом на 05 вересня 2017 року у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, яка становить 19372,14 грн., в тому числі недоїмка - 19372,14 грн.

Також відповідачем прийнято рішення № від 05 вересня 2017 року (а.с.10) про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі акту перевірки №337/23-00-13-2035 від 16 серпня 2017 року, у зв'язку з донарахуванням 19372,12 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вирішено застосувати до ФОП ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі 1937,21 грн.

Вважаючи вказані вимогу та рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки дії податкового органу при проведенні документальної перевірки є протиправними, то відповідно і спірні вимога і рішення, прийняті за результатами такої перевірки, є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 наведеного Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 цього Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Пунктом 3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05 вересня 2017 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05 вересня 2017 року № були винесені відповідачем на підставі висновків акту перевірки від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1.

В той же час, позивачем були в судовому порядку оскаржено правомірність дій службових осіб відповідача щодо проведення позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, за наслідками якої складено акт від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі №823/1294/17 (а.с.98) позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправними дії головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Черкаській області Сердюка С.О. щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, за результатами якої складено акт від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1 про результати позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року.

За наслідками апеляційного та касаційного оскарження, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року скарги відповідача залишено без задоволення, а судові рішення у справі №823/1294/17 - без змін.

Таким чином, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 823/1294/17 набрала законної сили 01 лютого 2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено неправомірність перевірки позивача, результати якої закріплені актом від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1, прийняті за наслідком такої перевірки та на підставі вказаного акту рішення контролюючого органу про донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкції не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права неодноразово наводився Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 січня 2018 року у справі 826/442/13-а, від 20 березня 2018 року у справі №810/1438/17, від 13 червня 2018 року у справі №821/597/17, який в силу вимог частини п'ятої ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить висновку, що оскільки дії посадових осіб контролюючого органу по проведенню перевірки позивача визнані протиправними судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому акту перевірки від 16 серпня 2017 року №337/23-00-13-0117/НОМЕР_1 не може бути допустимим доказом наявності з боку позивача порушень податкового, валютного та іншого законодавства, а прийняті на його підставі вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05 вересня 2017 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05 вересня 2017 року № не можуть бути правомірними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма