Справа № 824/602/18-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/602/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Довганич К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про визнати протиправною та скасування постанови Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області від 08.11.2017 № 1 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг".

Також, позивач просила визнати страховим випадком нещасний випадок, що стався 03.04.2017 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та зобов'язати Глибоцьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Чернівецькій області прийняти акти за формою Н-1 від 16.08.2017 та за формою Н-5 від 16.08.2017 та призначити страхові виплати за листками непрацездатності від 27.04.2017 серії АГГ № 939667, від 28.04.2017 серії АГЯ № 238885, від 06.06.2017 серії АГЯ № 238957, від 15.07.2017 серії АГЯ № 239039, від 24.08.2017 серії АГЯ № 239616, від 02.10.2017 № 239701, призначити та виплатити щомісячні страхові виплати та одноразову страхову виплату відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-ХIV.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області від 08.11.2017 № 1 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг".

Визнано протиправною бездіяльність Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Чернівецькій області щодо відмови у страхових виплатах ОСОБА_5.

Зобов'язано Глибоцьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Чернівецькій області призначити та виплатити страхові виплати за листками непрацездатності від 27.04.2017 серії АГГ № 939667, від 28.04.2017 серії АГЯ № 238885, від 06.06.2017 серії АГЯ № 238957, від 15.07.2017 серії АГЯ № 239039, від 24.08.2017 серії АГЯ №239616, від 02.10.2017 № 239701, призначити та виплатити щомісячні страхові виплати та одноразову страхову виплату ОСОБА_5, відповідно до частини 7 статті 36 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 1105-ХIV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила щодо доводів апеляційної скарги в повному обсязі та просила її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб - підприємців від 20.08.2015 ОСОБА_5, як фізична особа-підприємець зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12.11.2002, дата запису 07.10.2005, номер запису: 2 000934. Види діяльності: Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями. (а.с.28-30)

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 16.09.2016 № 2208/10/24-03-13-09, як фізична особа-підприємець, позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.10.2016, відноситься до 2 групи платників. (а.с.32.)

Відповідно до Страхового свідоцтва від 05.10.2006, реєстраційний №, позивач є застрахованою особою. Свідоцтвом від 06.05.2004 серії ААН № 755132 підтверджується факт загальнообов'язкового державного соціального страхування.(а.с.34)

Відповідно до довідки від 26.10.2017 № 4439/10/24-03-13-19 про сплату єдиного внеску ФОП ОСОБА_5, виданої Чернівецькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області, за період з 01.01.2016 по ІV квартал 2017 року заборгованостей по сплаті єдиного соціального внеску у ФОП ОСОБА_5 не має. (а.с.35)

Згідно з копій листків непрацездатності від 27.04.2017 серії АГГ № 939667, від 28.04.2017 серії АГЯ № 238885, від 06.06.2017 серії АГЯ № 238957, від 15.07.2017 серії АГЯ №239039, від 24.08.2017 серії АГЯ № 239616, від 02.10.2017 № 239701, зафіксовано причину непрацездатності - "нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4". (а.с.36-41)

12.05.2017 позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі Чернівецької області щодо розслідування нещасного випадку, який стався 03.04.2017 (заява зареєстрована 15.05.2017 року вх. № 188). (а.с.42)

За результатами розгляду звернення позивача, керуючись пп.12, 13, 36 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі Чернівецької області порекомендувало позивачу звернутися з відповідною заявою до Управління Держпраці у Чернівецькій області (лист від 16.05.2017 № 01-14/79). (а.с.43)

30.05.2017 позивач звернувся із заявою до Управління Держпраці у Чернівецькій області про розслідування нещасного випадку, який стався 03.04.2017 в складі магазину, який належить позивачу та знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 9а, с.Черепківці, Глибоцького району, Чернівецької області (заява зареєстрована 06.06.2017 № 1707/0/1-17 ). (а.с.44)

14.06.2017 на підставі звернення позивача, Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано наказ № 185 "Про призначення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки". (а.с.45-46)

14.06.2017 згідно листа № 1526/0/14-2/17 Управління Держпраці у Чернівецькій області звернулося до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Чернівецькій області про делегування представника для участі в роботі спеціальної комісії по розслідуванню нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки. (а.с.47)

20.06.2017 надано відповідь (лист № 03-410), в якій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Чернівецькій області відмовило Управлінню Держпраці у Чернівецькій області, у зв'язку з відсутністю підстав для делегування представника Фонду для участі у роботі комісії з спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ФОП ОСОБА_5. (а.с.48)

Згідно з листом головного лікаря Глибоцької центральної районної комунальної лікарні від 27.06.2017 № 837 встановлений діагноз: "Закритий компресійно-скольовий перелом тіла L1 хребця ІІ ступеня із зміщенням уламків до заду. Лінійний перелом ХІІ ребра справа. Закритий перелом поперечних відростків L2, L3, L4 хребців справа. Після травматична поперекова-крижова радикупатія". (а.с.54)

15.08.2017 складено Акт (форми Н-5) про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 03 квітня 2017 року о 18 год. 30 хв. у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок мав місце під час виконання роботи, заявленої в документах обов'язкової звітності (КВЕД 47.11 "Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування та напоями") - своїх трудових обов'язків, за режимом роботи магазину і відповідно до підпункту 1 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, на нього складається акт за формою Н-1 та береться на облік Глибоцькою районною державною адміністрацією. (а.с.49-53)

Відповідно до Акту № 1 (форми Н-1 затвердженого 16.08.2017 начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що стався з ОСОБА_5, місце проживання потерпілого: Чернівецька обл., Глибоцький р-н,с. Черепківці, вул. Привокзальна, 8-Б - встановлено діагноз: "Закритий компресійно-скольовий перелом тіла L1 хребця ІІ ступеня із зміщенням уламків до заду. Лінійний перелом ХІІ ребра справа. Закритий перелом поперечних відростків L2, L3, L4 хребців справа. Після травматична поперекова-крижова радикупатія". (а.с.55-58)

08.11.2017 позивач звернувся з заявою до Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про виплату страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався під час роботи 03.04.2017.(а.с.59)

08.11.2017 постановою Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області № 1, відповідно до статті 45 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове соціальне страхування", позивачу відмовлено у призначенні страхових виплат у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_5 не була добровільно застрахована від нещасного випадку відповідно до частини 1 статті 35 Закону № 1105, та відповідно до Закону України № 2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" ФОП не можуть бути платниками єдиного внеску на умовах добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. (а.с.60)

10.01.2018 листом Мінсоцполітики від № 32210/52-18/21 позивача повідомлено, що оскільки фізичні особи-підприємці з 01.01.2016 на умовах обов'язковості сплачували єдиний внесок, в тому числі на соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, то такі особи мають право на страхові виплати відповідно до Закону №1105. (а.с.61)

07.05.2018 позивач звернувся із заявою до Комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області щодо перегляду постанови Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області від 08.11.2017 № 1 про відмову у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг. (а.с.64)

10.05.2018 за результатами розгляду звернення, Комісією з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області постанову Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області від 08.11.2017 № 1 про відмову у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг залишено в силі (протокол від 10.05.2018 №02/2018). (а.с. 65-66)

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.11.2017 серії 12 ААА № 916957 ОКМУ "Центр МСЕК", позивачу встановлено 3 групу інвалідності з причини загального захворювання. (а.с.68)

Відповідно до Страхового свідоцтва від 05.10.2006, реєстраційний № , позивач є застрахованою особою. Свідоцтвом від 06.05.2004 серії ААН № 755132 підтверджується факт загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, в ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджується відомостями довідки від 26.10.2017 № 4439/10/24-03-13-19 про сплату єдиного внеску ФОП ОСОБА_5, виданої Чернівецькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області, за період з 01.01.2016 по ІV квартал 2017 року, що заборгованостей по сплаті єдиного соціального внеску у ФОП ОСОБА_5 не має.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що фізичні особи - підприємці відносяться до категорії страхувальників на загальних підставах і мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105 за умови сплати страхових внесків до Фонду. Відповідно до діючого законодавства фізичні особи-підприємці зобов'язані сплачувати єдиний внесок в обов'язковому порядку, то відповідно, і мають право на отримання страхових виплат за рахунок коштів Фонду при настанні страхового випадку за умови підтвердження сплати ними єдиного внеску в повному обсязі.

Крім того, посадові особи Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області помилково керувались нормами статті 45 Закону 1105-ХІV при прийнятті оскаржуваної постанови від 08.11.2017 № 1, оскільки законодавець в даних нормах не визначив такої підстави у відмові у страхових виплатах, як відсутність факту добровільного страхування, якщо особа при цьому являється застрахованою в обов'язковому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як передбачає ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Це означає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" 1105-XIV нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

А також, як зазначає стаття 1 цього ж Закону страхові випадки: за соціальним страхуванням від нещасних випадків - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці; за соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім'ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про охорону праці", роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Крім того, згідно з п.2 ч.3 ст.35 Закону №1105-XIV (в редакції станом на 2016 рік) добровільно від нещасного випадку можуть застрахуватися громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV, факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 909 "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" виключено з переліку платників, які мали право добровільно сплачувати єдиний внесок - фізичних осіб підприємців. Разом з тим, цими ж змінами законодавець встановив обов'язковість для даної категорії платників сплати єдиного соціального внеску (З 01.01.2016 року ставка ЄСВ знижена до 22% (для всіх категорій платників).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту). Особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону № 2464-VI Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції аналогічні тлумачення викладені в листі Виконавчої дирекції Фонду зазначено, а саме відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464 з 1 січня 2016 року фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані сплачувати єдиний внесок у розмірі 22 % до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску у строки, визначені абзацами 3 - 5 частини восьмої статті 9 Закону № 2464.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 85 встановлено пропорції розподілу сплаченого єдиного внеску. Так, сума єдиного внеску, яка сплачується роботодавцями, підприємцями на загальній та спрощеній системі за себе, розподіляється на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - 7,1767 відсотка; загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - 7,726 відсотка; загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності - 6,5397 відсотка; загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (до солідарної системи) - 78,5576 відсотка.

Як передбачено законом та зазначено судом першої інстанції в рішенні, страхові кошти це - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом ( п.12 ч.1 ст.1). Джерелами формування коштів Фонду є страхові внески страхувальників та застрахованих осіб (ч.1 ст.11). Кошти Фонду використовуються на виплату страхових виплат та надання соціальних послуг (ч.2 ст.11). Кошти, що надходять до Фонду від сплати єдиного внеску, повинні забезпечувати виплату застрахованим особам матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом ( п.1 ч.1 ст.12). Застрахована особа має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом ( п.2 ч.1 ст.16).

Таким чином у положеннях Закону 1105-ХІV, що регулюють права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг не ставиться в залежність від того, в обов'язковому чи добровільному порядку особа була застрахованою.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до аналогічного висновку з судом першої інстанції, що якщо законодавство передбачає зобов'язання фізичних осіб-підприємців сплачувати єдиний внесок в обов'язковому порядку незалежно від системи оподаткування, то відповідно вони мають право на отримання страхових виплат за рахунок коштів Фонду при настанні страхового випадку за умови підтвердження сплати ними єдиного внеску в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування з 01.10.2016, відноситься до 2 групи платників та заборгованостей по сплаті єдиного соціального внеску не має.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з позицією Конституційного Суду, викладеною в Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку; обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру; звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права; звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абзаци п'ятий, шостий пункту 4 мотивувальної частини).

Разом з тим, Конституційний Суд у Рішенні від 28 квітня 2009 року № 9-рп/2009, вказуючи на недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, закріплених у законах України, наголосив, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань призводить до порушення принципів соціальної, правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави (абзац п'ятий пункту 5 мотивувальної частини). Отже, оскільки положення статті 22 Конституції України забороняють законодавцю погіршувати становище людини у суспільстві та закріплюють принцип недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, то не можуть бути звужені не тільки конституційні, а й усі права та свободи, передбачені законами України (відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України ці права та свободи так само, як і їх гарантії, визначаються виключно законами України), та зміст і обсяг конституційних прав і свобод розкривається не тільки в Основному Законі України, а й в інших законах України.

Враховуючи зазначене вище, на дату настання нещасного випадку позивач сплачувала єдиний внесок, тобто був застрахованою особою, а отже має право на страхові виплати та соціальні послуги. В свою чергу, відповідач, Глибоцьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області при прийнятті постанови від 08.11.2017 року № 1, порушив норми Конституції України та допустив звуження змісту та обсягу права позивача на отримання страхових виплат та соціальних послуг у зв'язку із виробничою травмою як застрахованої особи в обов'язковому порядку.

Крім того, судом першої інстанції досліджувалось звернення позивача до Прем'єр міністра України, на яке Департаментом пенсійного та соціального страхування Міністерства соціальної політики України позивача повідомлено, що фізичні особи-підприємці з 01.01.2016 на умовах обов'язковості сплачували єдиний внесок, в тому числі на соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, то такі особи мають право на страхові виплати відповідно до Закону № 1105. Таким чином, відповідь Мінсоцполітики також підтверджує право позивача на страхові виплати та соціальні послуги за рахунок Фонду як платника соціального внеску - застрахованої особи.

Також, в частині доводів апеляційної скарги щодо правомірності прийнятої постанови Глибоцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області від 08.11.2017 № 1 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг", колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи дану постанову відповідач не врахував, що з 2016 року підприємці на спрощеній та загальній системі, за себе сплачують єдиний внесок за ставкою 22%.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, ст.45 Закону №1105-ХІV (як в редакції станом на 01.01.2017 так і в редакції станом на 11.10.2017) передбачає виключний перелік підстав для відмови Фонду у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому. Зокрема: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону №1105-ХІV Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом.

А тому, врахувавши зазначене Закон №1105-ХІV не передбачає підставу для відмови у призначенні страхових виплат, як позивач (ФОП) не був добровільно застрахований від нещасного випадку відповідно до частини 1 статті 35 Закону № 1105 та відповідно до Закону України № 2464 ФОП не можуть бути платниками єдиного внеску на умовах добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2018, апелянтом не спростовується (апеляційна скарга доводів не містить).

А тому враховуючи, що в силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, оскільки доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 грудня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.