Справа № 219/12511/18
Суддя: Радченко Л. А.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Радченко Л.А.,

за участю секретаря Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 45 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Волощенка Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до до інспектора роти № 45 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Волощенка Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 21.10.2018р. відповідачем було винесено постанову НК № 775227 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови 21.10.2018р., о 21 год. 12 хвил., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 , в Слов,янському районі а/д М03 Київ-Довжанський 646 км, порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонений» та вимоги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги п.п. 8.4 в, 8.5.1 ПДР України. Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відображає дійсних обставин справи, складену за відсутності доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

Так, позивача під час керування автомобілем 21.10.2018 року, близько о 21 год. 12 хвил., зупинили поліцейські та пояснили, що позивач скоїв обгін в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», та порушив вимоги розмітки 1.1, на що позивач пояснив, що маневр, який він зробив, був вимушеним об`їздом поодинокого транспортного засобу в разі крайньої потреби, та автомобіль, який він об`їхав, рухався із швидкістю менше ніж 30 км/год., однак, поліцейські витребували у позивача документи для складання постанови.

Під час з`ясування обставин позивач пояснив, що коли він помітив, що поодинокий транспортний засіб, який рухався попереду повільно, при швидкості 25 км/год, в цей час позивач подивився на спідометр, перед автомобілем позивача різко загальмував та почав маневрувати з лівого боку в правий, і щоб уникнути зіткнення, позивач з`їхав на суцільну лінію, дорожню розмітку 1.1, в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», тому, вважає, що маневр було вчинено в разі крайньої потреби. Насамперед позивач намагався уникнути дорожньої транспортної пригоди, що не є навмисним адміністративним правопорушенням, дії якого визначаються КУпАП як адміністративні правопорушення. Ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Отже, вважає, що в його діях не було ознак правопорушення, що він і намагався пояснити в усній формі патрульному поліції ОСОБА_2 , який припустив, що позивач ніби то рухався з більшою швидкістю, між тим, позивач вважає, що думки патрульного інспектора аж ніяк не можуть братися за основу для написання постанови про правопорушення, при цьому, патрульним інспекторам поліції видають прилади вимірювання швидкості, а в поліцейського ОСОБА_3 такого приладу не було, тому він обґрунтовувався на своїх припущеннях.

Під час вищевказаних подій патрульна машина рухалася на зустрічній смузі і патрульні зафіксували на боді камеру наїзд на вузьку суцільну лінію машини, але якої незрозуміло, оскільки, було видно лише ввімкнуті фари та яскраву кулю на весь екран боді камери, з якого не було видно ані номера автомобіля, ані водія, тільки яскраве сяйво на весь екран.

При цьому, рух на дорозі не зупинявся і, розминувшись з поліцейським автомобілем, вони продовжували рух в протилежних напрямках, між тим, не зрозуміло, яким чином поліцейські могли не втратити з поля зору автомобіль позивача, який рухався в протилежному напрямку.

Таким чином, позивач не згодний з тим, що на боді камери постійно був його автомобіль, при цьому, коли зникло на екрані сяйво від фар, з`явився якийсь «Бус», а тільки потім через деякий час з`явився на екрані його автомобіль, скоротивши відстань ,поліцейські в гучномовець вимагали зупинитись, але до якого водія була ця вимога, невідомо, тому що конкретно не називали автівку та її реєстраційний номер, і лише коли поліцейські зрівнялися з позивачем показали жестом зупинитись, на що, позивач зупинився.

На місці зупинки автомобіля відповідач заявив, що він почав розгляд справи про адміністративне правопорушення та вписав в постанову серії НК № 775227 данні позивача із документів, після чого пішов до свого автомобіля і там складав постанову без участі ОСОБА_1 .

Таким чином, діями відповідача було грубо порушено процедуру розгляду справи, ст.ст.276, 258 КУпАП, при цьому, відповідач лишив права позивача на юридичну допомогу, крім того, в постанові відповідачем допущено ряд помилок, які ставлять під сумнів місце скоєння порушення правил дорожнього руху, а саме, у пункті №1 постанови відповідач зазначає «Слов`янський р-н, МО3 Київ-Довжанськ 649 км+500 м», а в пункті № 6 «Слов`янський р-н, МО3 Київ-Довжанськ 646 км», тобто різниця у 3 км. Також, невірно зазачено місце проживання позивача, а саме, зазачено АДРЕСА_1 , замість привльного АДРЕСА_2 , (раніше називалась 60 років Жовтня), тому, вищевказане ставить оскаржувану постанову під сумнів, яку належить скасувати . Крім того, в порушення ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення справа була розглянута не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто, не за місцем знаходження органу, уповноваженого за законом розглядати справу, а за місцем зупинки транспортного засобу, і що унеможливило виконання вимог щодо всебічного, повного і об,єктивного з,ясування обставин справи, при цьому, позивач був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КпАП України у повному обсязі, а тому, на думку позивача, постанова підлягає скасуванню..

В судовому засіданні позивач не з,явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та проситврозглянути справу у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.
Відповідач в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.
Відповідно до відзиву на позов відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ним під час патрулювання 21.10.2018 року було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля Skoda Octavia А5, н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-03 Київ-Харків- Довжанський 646 км, керував транспортним засобом та порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та вимоги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.4 в) та 8.5.1 ПДР України. Після зупинки зазначеного транспортного засобу поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР.

Встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.п. 8.4 в) та 8.5.1 ПДР України, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та була винесена оскаржувана постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за якою на позивача накладено стягнення в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

ПДР України у відповідності до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Наведені норми визначають підставою для відповідальності у вигляді штрафу саме порушення учасниками дорожнього руху ПДР України. Факт такого порушення має бути доведений суб`єктом владних повноважень. У даному випадку факт порушення позивачем ПДР України підтверджується відеозаписом нагрудного реєстратора поліцейського, з якого вбачається, що водій здійснив обгін. При цьому, позивач не заперечує факт здійснення обгону, але зазначає, що швидкість під час обгону складала 25 км/год.

Відповідно до діючого законодавства відповідач мав право на винесення постанови за 122 ч.1 КпАП України на місці вчинення правопорушення. Також, позивач спочатку зажадав скористатися правом на юридичну допомогу, але після згоди інспектора на реалізацію зазначеного права, фактично ним не скористався. Інспектор жодним чином не перешкоджав реалізовувати водію права, зазначені у ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Поняття об`їзд відсутнє в ПДР України, проте в діях водія чітко вбачається виконання маневру обгону (обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху п. 1.10 ПДР України).

Вимірювання швидкості з рухомого патрульного автомобіля стосовно автомобіля, який рухається на зустріч, взагалі не можлива наявними в розпорядженні поліції приладами, проте неозброєним оком видно, що рух обох автомобілів зафіксованих відео реєстратором поліцейських, а саме тих, що рухались на зустріч, значно вище ніж 30 км/год. Отже, відповідач вважає факт вчинення позивачем порушення, передбаченого п. 8.5.1 ПДР України, доведеним, а тому оспорювана постанова прийнята правомірно.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що 21 жовтня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 775227 , винесену інспектором роти № 45 батальону патрульної поліції в в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Волощенком С.В. , було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, за те, що він 21.10.2018р., о 21 год. 12 хвил., керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 , в Слов,янському районі а/д М03 Київ-Довжанський 646 км, порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонений» та вимоги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.п. 8.4 в, 8.5.1 ПДР України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 255 грн.
Знак 3.25 "Обгін заборонено" ПДР забороняє обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Зона дії знака може бути зменшена установленням у кінці зони його дії знака 3.26.
Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.
Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Відповідно до п.8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, п. в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Відповідно до ч. 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи , у т.ч. про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 статті 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку , що відповідач має право на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КпАП України на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, полягало у порушенні позивачем вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонений» та вимоги дорожньої розмітки 1.1, який порушив вимоги п.п. 8.4 в, 8.5.1 ПДР України.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім цього, у відповідності до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається з позовної заяви позивач, керуючи автомобілем,помітив, що поодинокий транспортний засіб, який рухався попереду повільно, при швидкості 25 км/год, перед його автомобілем, різко загальмував та почав маневрувати з лівого боку в правий, і щоб уникнути зіткнення, позивач з`їхав на суцільну лінію, дорожню розмітку 1.1, в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», тобто, здійснив маневр в разі крайньої потреби.

Судом було переглянуто наданий відповідачем лазерний носій персонального нагрудного відео реєстратора поліцейського Волощенка С.В., на якому відсутні відомості щодо руху конкретних транспортних засобів та відомості щодо їх швидкості руху.

При цьому, лише припущення відповідача щодо визначення швидкості транспортних засобів не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 73,74, 75 КАС України.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення позивачем представлено не було, і відповідачем не спростовано належними доказами те, що позивач здійснив обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю 25 км/год.
При цьому, оскаржувана постанова взагалі не містить відомостей щодо транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач, у т.ч. і щодо швидкості руху такого транспортного засобу, а також, постанова не містить мотивів відхилення доказів та доводів, на які посилався позивач на свій захист.

Таким чином , всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідач не надав суду достатніх належних доказів, які б спростували доводи позивача щодо швидкості руху транспортних засобів, як і не надано доказів про забезпечення права позивача на захист , передбачене ст.268 КпАП України.
Відповідно до положень ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаков та розмітки проїзної частини доріг.
Ураховуючи наведене, надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, відповідачем в діях позивача не доведений склад правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем було неправомірно складено оскаржувану постанову, у зв,язку з чим позов слід задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову.
В задоволенні вимог про визнання дій інспектора роти № 45 ПП в містах Краматорська та Слов`янська УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Волощенка Сергія Володимировича неправомірними щодо прийняття вищевказаної постанови слід відмовити, оскільки, відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено прийняття рішення судом щодо визнання дій суб,єкта владних повноважень неправомірними.
Керуючись ст.ст.2,6,9,12,72-77,242-245,250,257- 258,262-263, 268-272, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_2 ) до інспектора роти № 45 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області (місце знаходження: м. Краматорськ, Донецька область, вул. Магістральна,20) про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 775227 від 21.10.2018р., складену інспектором роти № 45 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Волощенко Сергієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні вимог про визнання дій інспектора роти № 45 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Волощенка Сергія Володимировича неправомірними щодо прийняття вищевказаної постанови відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Радченко