Справа № 815/3910/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/3910/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Пальоної І.М.

представника відповідача - Лисого С.О. (довіреність від 22.01.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати неправомірним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області генерала поліції третього рангу Г. Лорткіпанідзе за №911 о/с від 14.09.2016 року щодо звільнення ОСОБА_3 оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області; поновити ОСОБА_3 на службі в Національній поліції на посаді оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області та виплатити грошове та речове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідачів не було правових підстав для звільнення позивача з посади та припинення його служби в органах Національної поліції, оскільки він скоїв ДТП та перебував у стані алкогольного сп'яніння не в період знаходження на службі, а у вихідний день, тобто не вчиняв дій, які могли негативно характеризувати його як працівника поліції чи негативно впливати на імідж цього правоохоронного органу в очах суспільства. Зазначені обставини свідчать про те, що оскаржуваний наказ прийнятий необґрунтовано і не у відповідності до чинного законодавства, що є безумовною підставою для його скасування, поновлення позивача на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, позивач з 07.11.2015 року проходив службу в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.08.2016 року №2097 за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 20.07.2016 року автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та скоєнні при цьому дорожньо-транспортної пригоди, виявленні неповаги до поліцейських УПП в м. Одесі ДПП НПУ, відповідно до статей 2, 13, п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Підставою для прийняття вказаного наказу стали висновки службового розслідування, затвердженого т.в.о. начальника ГУ НП в Одеській області 19.08.2016 року.

Так, згідно відомостей службового розслідування, 20.07.2016 року о 08:30 годині надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що по вул. Бреуса, 60 в м. Одесі сталось ДТП без постраждалих.

На місце події прибув екіпаж патрульної поліції «Благо-0411» у складі працівників Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантів поліції Хмельницького С.О. та Тімоновського О.О.

Під час огляду події встановлено, що автомобіль «Вольво» білого кольору д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який перебував поза службою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_7

Під час спілкування працівників УПП в м. Одесі ДПП НПУ з лейтенантом поліції ОСОБА_3 та перевірки його документів встановлено, що він керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння. У зв'язку із цим ОСОБА_3 запропоновано пройти тест за допомогою прибору контролю тверезості «Драгер» або проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду з метою встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння. Однак, ОСОБА_3 в порушення п. 2.5 ПДР від проходження тесту та медичного огляду категорично відмовився, почав вести себе агресивно по відношенню до працівників поліції, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував застосуванням фізичної сили, а також неприємностями на службі.

Також, за порушення п.п. 2.5, 12.1, 13.1 ПДР працівниками патрульної служби відносно лейтенанта поліції ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення Серії АП2№454135 за ст. 124 КУпАП, Серії АП2№076479 за ст. 130 КУпАП.

Вказана вище подія зафіксована працівниками УПП за допомогою відеокамер, зареєстрованих в «ІТ» відділі УПП в м. Одесі ДПП. При вивченні відеозаписів, отриманих з УПП, нетактовна поведінка лейтенанта поліції ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження.

Також, зазначені обставини підтверджені рапортом інспектора УПП в м. Одесі ДПП лейтенанта поліції Хмельницького С.О.

У рамках службового розслідування оперуповноважний Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 від надання пояснень категорично відмовився, про що був складений відповідний акт від 20.07.2016 року №9/3661.

22.07.2016 року лейтенант поліції ОСОБА_3 на підставі ст. 63 Конституції України повторно відмовився надавати пояснення з приводу вказаної події.

Також, під час службового розслідування враховано характеристику ОСОБА_3, надану керівництвом Малиновського ВП, згідно якої за час проходження служби в ОВС та в займаній посаді ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 30.08.2016 року №2097 реалізований наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.09.2016 року №911 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_3 (М-232562), оперуповноваженого Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області звільнено зі служби з 15.09.2016 року за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись із цим наказом, посилаючись на його необґрунтованість, позивач звернувся до суду із позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення відповідача, поновлення на попередній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновки службового розслідування знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а міра відповідальності за вчинений проступок є обґрунтованою, підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В свою чергу, п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» від 23 грудня 2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Таким чином, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року №3460-IV службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, зокрема, дотриманням законності і статутного порядку, належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно із ст. 2, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту від 22.02.2006 року №3460-IV дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Також, ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту від 22.02.2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна осіб рядового та начальницького складу базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, статутів і наказів керівників, дотримуватися норм професійної та службової етики, виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Водночас, згідно із п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту від 22.02.2006 року №3460-IV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень як звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За правилами ст. 14 Дисциплінарного статуту від 22.02.2006 року №3460-IV з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції вірно враховано, що встановлені службовим розслідуванням обставини не заперечуються позивачем та підтверджуються відеозаписом з камер спостереження з нагрудних знаків поліцейських УПП у м. Одесі ДПП НПУ.

Разом з цим, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2016 року, яка набрала законної сили, по справі №521/13535/16-п позивача визнано винним у скоєні 20.07.2016 року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, необґрунтованими є доводи позивача про те, що він не міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за дії, скоєні у не робочий час, оскільки, як показав аналіз вищенаведених правових норм, працівник поліції повинен дотримуватись правил закону та етичних канонів поведінки як на службі так і в позаслужбовий час, бути зразком поведінки як для колег так і для громадян, своєю поведінкою укріпляти авторитет правоохоронних органів та довіру до них з боку суспільства.

На думку колегії суддів, встановлені службовим розслідуванням обставини свідчать про недотримання позивачем вказаних критеріїв і є несумісними із подальшим проходженням служби в органі поліції.

З огляду на встановлені обставини справи, підтверджені належними і допустимими доказами, а також з урахуванням вимог вищевказаних положень законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач, перебуваючи на службі в поліції вчинив дисциплінарний проступок, який вкрай негативно впливає на імідж працівників поліції в суспільстві і полягає у невиконанні ним своїх професійних обов'язків, ігноруванні приписів чинного законодавства.

Оскільки висновки про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідають чинному законодавству, вказані обставини встановлені з повним дотриманням установленого порядку, фактично не спростовуються позивачем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі є протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.09.2016 року №911 о/с, прийнятий на реалізацію наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.08.2016 року №2097, який є чинним і не оскаржений позивачем в установленому порядку.

З огляду на викладене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль