Справа № 320/6104/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року № 320/6104/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

Представника позивача: Федака М.Л.,

Представника відповідачів: Дробовича Є.Р.,

розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий Дім»
доГоловного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукровий Дім» з позовом до Головного управління ДФС в Київській області, Державної фіскальної служби України в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 24.09.2018 №925525/37359830 про відмову в реєстрації податкової накладної №108 від 24.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №108 від 24.11.2017 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукровий дім» за датою її подання.

- скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.09.2018 №930061/37359830 про відмову в реєстрації податкової накладної №235 від 13.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №235 від 13.11.2017 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукровий дім» за датою її подання.

- скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 24.09.2018 №925526/37359830 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 05.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 05.12.2017 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукровий дім» за датою її подання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган в оспорюваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач стверджує, що складені ним податкові накладні не відповідають визначеним у законі критеріям оцінки ризиків, у зв'язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні. Одночасно з цим позивач звертає увагу суду, що отримавши повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючому органу було направлено вичерпні пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, за наслідками яких було складено подані для реєстрації податкові накладні.

Як зазначає позивач, доданих до повідомлень пояснень та документів контролюючий орган під час прийняття спірних рішень не врахував, у зв'язку з чим дійшов безпідставних висновків про відмову у реєстрації податкових накладних.

Відповідачі проти позову заперечили, у відзиві на позовну заяву зазначили, що відмова у реєстрації податкових накладних обумовлена ненаданням позивачем документів, що свідчать про безпосереднє здійснення господарських операцій, за наслідками якої їх було складено.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09 березня 2017 року між ТОВ «Цукровий Дім» (постачальник) та ТОВ «Бакалдрін Україна» (покупець) був укладений договір поставки №ДГ-000009, у порядку та на умовах якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язувався прийняти товар і оплатити його.

На виконання умов договору позивач поставив ТОВ «Бакалдрін Україна» товар, а саме, льон, ядро соняшника кондитерське, суху молочну сироватку, вівсяні пластівці, сіль на загальну суму 94093,50 грн., що підтверджується видатковими накладними від 29.11.2017 №РН0002037, від 15.11.2017 №РН-0001969 та від 06.12.2017 №РН0002070 (а.с. 23, 35, 46).

За фактом настання першої з подій у рамках договору від 09.03.2017 №ДГ-000009 (зарахування коштів від покупця) позивач склав та подав для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 13.11.2017 №235 на суму 3055,20 грн., у тому числі ПДВ 509,20 грн. (а.с. 33), від 24.11.2017 №108 на суму 30446,40 грн., у тому числі ПДВ 5074,40 грн. (а.с. 19), від 05.12.2017 №6 на суму 60591,90 грн., у тому числі ПДВ 10098,65 грн. (а.с. 42).

За наслідками обробки вказаних податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкові накладні прийняті, але їх реєстрацію зупинено у зв'язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв (а.с. 20, 34, 43).

У цій же квитанції позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 21, 36, 44).

Розглянувши подані позивачем документи, Комісія ГУ ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла спірні рішення від 24.09.2018 №925525/37359830, від 24.09.2018 №925526 та від 26.09.2018 №930061/37359830, якими відмовила у реєстрації податкових накладних від 13.11.2017 №235, від 24.11.2017 №108, від 05.12.2017 №6.

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних слугував висновок Комісії ГУ ДФС України про ненадання позивачем первинних документів, розрахункових документів та документів щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У судовому засіданні представники відповідачів пояснили, що фактично у реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 №235 було відмовлено з огляду на ненадання позивачем банківських і платіжних документів про рух коштів за поставлений товар, сертифікатів якості, передача яких передбачена умовами договору поставки від 09.03.2017 №ДГ-000009, а також акту приймання-передачі об'єкта нерухомого майна, що орендується позивачем для розміщення офісу.

У свою чергу у реєстрації податкових накладних від 24.11.2017 №108, від 05.12.2017 №6 було відмовлено, оскільки позивачем не було надано акту прийому-передачі об'єкта нерухомого майна до договору оренди.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача-1 про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (далі також - Порядок №1246).

Пунктом 5 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, 201.16. Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Згідно з пунктом 5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Системний аналіз викладених положень податкового законодавства дає підстави для висновку, що податкова накладна та процедура її реєстрації є ключовими елементами у механізмі реалізації платниками податків права на зменшення власних податкових зобов'язань з ПДВ на суму податку, що була сплачена постачальнику у складі вартості товарів або послуг (формування податкового кредиту).

При цьому реєстрації податкової накладної, як обов'язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.

Пунктом 12 Порядку №117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У пункті 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пунктів 18-19 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 20 Порядку №117 передбачено, що зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у пункті 14 Порядку №117.

Судом встановлено, що податкові накладні від 13.11.2017 №235, від 24.11.2017 №108, від 05.12.2017 №6 були виписані ТОВ «Цукровий Дім» у рамках договору поставки від 09.03.2017 №ДГ-000009, у порядку та на умовах якого ТОВ «Цукровий Дім» зобов'язувався передати у власність ТОВ «Бакалдрін Україна» товар (продукти харчування та інші товари народного споживання), а ТОВ «Бакалдрін Україна» зобов'язувалось прийняти та оплатити товар (а.с. 69-71).

На підтвердження реальності господарських операцій, за результатами здійснення яких ТОВ «Цукровий Дім» було складено податкову накладну від 24.11.2017 №108, позивачем контролюючому органу були подані:

- видаткова накладна від 29.11.2017 №РН-0002037 (а.с. 23);

- видаткова накладна від 29.08.2017 №391 (а.с. 26);

- товарно-транспортна накладна від 29.08.2017 №ВН391 (а.с. 27);

- видаткова накладна від 14.11.2017 №РН-0007647 (а.с. 28);

- видаткова накладна від 28.11.2017 №75 (а.с. 30);

- видаткову накладну від 07.11.2017 №3488 (а.с. 31);

- товарно-транспортна накладна від 08.11.2017 №2387 (а.с. 32);

- видаткова накладна від 01.11.2017 №РН0007298 (а.с. 41)

- договір поставки від 09.03.2017 №ДГ-0000009 між ТОВ «Цукровий дім» та ТОВ «Бакалдрін Україна» (а.с. 69-71).

- договір поставки від 13.09.2017 №130917 ТОВ «Херсон Імпекс» та ТОВ «цукровий Дім» (а.с. 58-61);

- договір поставки від 01.04.2011 №89 між ТОВ «Альта-Віста» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 63-65);

- договір поставки від 16.10.2015 №106 між ТОВ «ТД Бімаркет» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 66);

- договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017 №2/2017 (а.с. 68);

На підтвердження реальності господарських операцій, за результатами здійснення яких ТОВ «Цукровий Дім» було складено податкову накладну від 24.11.2017 №235, позивачем контролюючому органу були подані:

- видаткова накладна від 15.11.2017 №РН-0001969 (а.с. 35);

- видаткова накладна від 29.08.2018 №391 (а.с. 40);

- видаткова накладна від 01.11.2017 №РН0007298 (а.с. 41);

- договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017 №2/2017 (а.с. 68);

- договір поставки від 09.03.2017 №ДГ-0000009 між ТОВ «Цукровий дім» та ТОВ «Бакалдрін Україна» (а.с. 69-71).

- договір поставки від 01.04.2011 №89 між ТОВ «Альта-Віста» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 63-65);

На підтвердження реальності господарських операцій, за результатами здійснення яких ТОВ «Цукровий Дім» було складено податкову накладну від 05.12.2017 №6 позивачем контролюючому органу були подані:

- видаткова накладна від 06.12.2017 №РН0002070 (а.с. 46);

- видаткова накладна від 05.12.2017 №РН-0000090 (а.с. 49);

- видаткова накладна від 07.11.2017 №3488 (а.с. 50);

- товарно-транспортна накладна від 08.11.2017 №2387 (а.с. 51);

- видаткова накладна від 23.10.2017 №24 (а.с. 52);

- товарно-транспортна накладна від 23.10.2017 №34 (а.с. 53);

- видаткова накладна від 28.11.2017 №75 (а.с. 54);

- видаткова накладна від 14.11.2017 №РН-0007647 (а.с. 55);

- видаткова накладна від 01.11.2017 №РН-0007298 (а.с. 56);

- договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017 №2/2017 (а.с. 68);

- договір поставки від 16.10.2015 №106 між ТОВ «ТД Бімаркет» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 66);

- договір поставки від 08.02.2016 №01-02-16 між ТОВ «Агропрод Стандарт» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 57);

- договір поставки від 09.03.2017 №ДГ-0000009 між ТОВ «Цукровий дім» та ТОВ «Бакалдрін Україна» (а.с. 69-71).

- договір поставки від 01.04.2011 №89 між ТОВ «Альта-Віста» та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 63-65);

- договір поставки від 12.01.2017 №11 між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Цукровий Дім» (а.с. 67).

Вирішуючи, чи були в аспекті доводів контролюючого органу та пункту 14 Порядку №117 подані позивачем документи достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, суд виходив з наступного.

Як вбачається з положень договору від 09.03.2017 №ДГ-000009 та підтверджується матеріалами справи, поставка товару на користь ТОВ «Бакалдрін Україна» здійснювалась на умовах попередньої оплати за товар.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, саме на підставі факту зарахування коштів від ТОВ «Бакалдрін Україна» у позивача виникли податкові зобов'язання з ПДВ та обов'язок скласти та зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням викладеного, реальність виконання ТОВ «Бакалдрін Україна» господарських зобов'язань за договором від 09.03.2017 №ДГ-000009 має підтверджуватись у тому числі розрахунковими і платіжними документами, що свідчать про рух коштів між позивачем та ТОВ «Бакалдрін Україні».

Разом з цим, як вбачається з переліку додатків до повідомлень про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, документів, що підтверджують факт зарахування на рахунок ТОВ «Цукровий Дім» коштів від ТОВ «Бакалдрін Україна» за товар у рамках договору від 09.03.2017 №ДГ-000009, позивач контролюючому органу не надав.

За таких обставин суд вважає обґрунтованим висновок Комісії ГУ ДФС у Київській області про недостатність поданих позивачем документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 13.11.2017 №235.

У той же час суд відхиляє посилання контролюючого органу не ненадання позивачем сертифікатів якості на реалізований товар, як на обставину, що перешкоджала прийняттю рішення про реєстрацію податкових накладних.

Суд зауважує, що сертифікати якості не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, відтак не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції. Документи щодо підтвердження відповідності продукції не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому їх відсутність не має вирішального значення для встановлення переміщення активів у процесі виконання поставок.

Що стосується підстав, з яких контролюючий орган відмовив у реєстрації податкових накладних від 24.11.2017 №108 та від 05.12.2017 №6, суд зазначає наступне.

Так, відмовляючи у реєстрації вказаних податкових накладних з підстав ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів, Комісія ГУ ДФС у Київській області виходила виключно з того, що позивачем не було надано акту прийому-передачі об'єкта нерухомого майна до договору оренди.

Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. У свою чергу господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Суд зазначає, що акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна підтверджує факт передачі об'єкта оренди орендареві у користування. Проте акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна не є первинним документом, що засвідчує факт постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції у розумінні, вжитому у пункті 14 Порядку №117.

Саме по собі ненадання позивачем у складі повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної не спростовує обставини реального виконання фінансово-господарських операцій, засвідчених поданими платником первинними документами.

Суд також виходить з того, що об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, 5-А, є офіційним місцезнаходженням ТОВ «Цукровий Дім», відомості про яке занесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і є одночасно податковою адресою позивача, відомості про яку містяться також в інформаційних системах органу доходів і зборів.

При цьому будь-яких доказів стосовно того, що позивач відсутній за адресою реєстрації відповідачі у ході розгляду справи не надали, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що вказаний об'єкт нерухомості не перебуває у володінні і користуванні позивача, або що місцезнаходженням позивача є інша адреса.

Таким чином, висновок Комісії ГУ ДФС у Київській області про недостатність поданих позивачем документів з огляду на відсутність акта приймання-передачі об'єкта нерухомого майна для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних від 24.11.2017 №108 та від 05.12.2017 №6 є необґрунтованим.

Зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між позивачем та контрагентом, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, суд дійшов висновку, що комісія ГУ ДФС у Київській області безпідставно відмовила позивачеві у реєстрації податкових накладних від 24.11.2017 №108 та від 05.12.2017 №6.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДФС у Київській області від 26.09.2018 №930061/37359830 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 є обґрунтованим, а вимоги позивача про його скасування задоволенню не підлягають.

Натомість рішення Головного управління ДФС у Київській області від 24.09.2018 №925525/37359830 та від 24.09.2018 №925526/37359830 є необґрунтованими, оскільки викладені у них підстави для відмови у реєстрації податкових накладних не ґрунтуються на вимогах закону та не були достатніми для висновку про наявність визначених у законі перешкод для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, рішення Головного управління ДФС у Київській області від 24.09.2018 №925525/37359830 та від 24.09.2018 №925526/37359830 є протиправними, а вимоги позивача про їх скасування є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Беручи до уваги, що відповідачі не довели існування обставин, які б виключали можливість реєстрації податкових накладних від 24.11.2017 №108 та від 05.12.2017 №6, вимоги позивача про їх реєстрацію є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню у частині, що стосується податкових накладних від 24.11.2017 №108 та від 05.12.2017 №6

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 5286,00 грн. Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог (2/3).

При цьому, оскільки у спірних правовідносинах права позивача були порушені Головним управлінням ДФС у Київській області внаслідок прийняття необґрунтованих рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС в Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригуванняв Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 24.09.2018 №925525/37359830, від 24.09.2018 №925526/37359830

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №108 від 24.11.2017, №6 від 05.12.2017 подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукровий Дім» за датами їх подання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий Дім» (ідентифікаційний код 37359830, місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, 5-А) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) судові витрати у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 17.12.2018.

Суддя Леонтович А.М.