Справа № 826/14183/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 листопада 2018 року № 826/14183/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., за участі секретаря судових засідань Денисенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

за участі представників сторін:

представник позивача Шахлін Д.В.

представник відповідача, Гайдай В.М.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2, позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 03 лютого 2016 року № .

19 червня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва позов задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення від 3 лютого 2016 року № , внаслідок відсутності складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 162.1 статті 162, підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164, статті 165, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, у діях позивача, оскільки дохід, отриманий від операцій з купівлі-продажу майнових прав, підлягає оподаткуванню за ставкою 5%.

05 жовтня 2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з правомірності податкового повідомлення-рішення від 3 лютого 2016 року № та наявності складу податкового правопорушення, внаслідок того, що позивач фактично здійснював підприємницьку діяльність, дохід від якої підлягає оподаткуванню за ставкою 17 відсотків, навіть за умови відсутності статусу підприємця.

Постановою від 22 травня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 826/14183/16, адміністративну справу № 826/14183/16 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний суд зазначив що під час нового розгляду судом першої інстанції слід встановити визначення належного порядку оподаткування доходу, отриманого в результаті відчуження майнових прав, а саме: продаж яких об'єктів здійснено відповідно до умов договорів - нерухомого майна чи майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва.

Разом з тим, Верховний суд, враховуючи матеріали адміністративної справи, вказав на необхідність дослідження використання платником податків земельних ділянок для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з подальшим зведенням на них об'єктів нерухомості з метою продажу або майнових прав на незавершені об'єкти будівництва, або готових до експлуатації квартир, оскільки це охоплюється поняттям інвестиційної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2018 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Представником позивача подано письмові пояснення, в яких зазначив, що висновок контролюючого органу щодо оцінки договорів купівлі-продажу майнових прав як правочинів щодо відступлення майнових прав є протиправним та незаконним. Вказує, що відповідачем під час перевірки не враховано, що позивачем проводилась забудова за власні кошти, позивач був власником земельної ділянки на якій проводилась забудова, був замовником забудови, а тому право відступлення в такому вигляді не може бути застосовано відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та вважає, що висновки акту перевірки відповідають фактичним обставинам справи, разом з тим відповідач надаючи відзив на адміністративний позов акцентує увагу на ознаки які притаманні саме підприємницькій діяльності, з чого й робить висновок про законність винесеного податкового-повідомлення рішення стосовно позивача, з огляду на що позовні вимоги є безпідставними.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_2, за результатами якої складено акт перевірки від 15 січня 2016 року № 111/26-52-12-01/НОМЕР_2 (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки встановлено порушення положень підпунктів 14.1.54, 14.1.255 пункту 14.1 статті 14, пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 підпункту 162.2.20 пункту 164.2 статті 164, статті 165, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем не нараховано, не утримано та не перераховано в повному обсязі до бюджету податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 10 144 334 грн 23 коп.

03 лютого 2016 року згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та на підставі акта перевірки керівником податкового органу винесено спірне податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення, встановлені висновками акта перевірки, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 10 144 334 грн 23 коп. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 536 083 грн 56 коп.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, тому вищевказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав доходи від продажу, обміну об'єктів нерухомого та рухомого майна, які включаються до загального річного оподаткованого доходу на загальну суму 86 554 100, 47 грн. та сплатив до бюджету податок з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 4 309 215, 62 грн.

Так, від продажу та обміну об'єктів нерухомого майна позивачем було отримано дохід на суму 1 630 212, 00 грн. та сплачено до бюджету відповідний податок на суму 81 510, 61 грн.

Інший дохід на суму 84 554 110, 47 грн. було отримано від продажу об'єктів нерухомого майна, а саме майнових прав на об'єкти нерухомості та сплачено податок на суму 4 227 705, 01 грн.

Між позивачем (за договорами - продавець) та фізичними особами (за договорами - покупці) впродовж 2014 року було укладено ряд однотипних договорів купівлі-продажу майнових прав на об'єкти нерухомості в житлових будинках за наступними будівельними адресами, визначеними на момент початку будівництва: Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Піонерська, 26/28; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Б.Хмельницького, 52/54; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Піонерська 20, 22 ,24; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Б.Хмельницького 67/ І. Франка, 68; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М. Хвильового, 11/13; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М. Хвильового, 13/15/17/30; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Б.Хмельницького 57/ І. Франка, 58; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Б.Хмельницького 53/55, І. Франка, 54/56; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця Б.Хмельницького 63/65, І. Франка, 64/65; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М.Хвильового, 14/ С.Наливайка, 13; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М.Хвильового, 10/ С.Наливайка, 9; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М.Хвильового, 5/7; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М.Хвильового, 14, 16, 18; Київська область, Києво-Святошинський район, вулиця М.Хвильового, 6/8.

Відповідно до умов зазначених договорів, продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкти нерухомості, детальна характеристика яких встановлена в специфікаціях - Додаток №1, що є невід'ємною частиною таких договорів.

Майнові права на об'єкти нерухомості належать продавцю на підставі документів, визначених у специфікаціях - Додаток № 1, зокрема, декларацій про початок виконання будівельних робіт та документів, які встановлюють право власності або право користування земельними ділянками для здійснення будівництва.

Позивачем у 2015 році подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій він задекларував дохід від продажу, обміну об'єктів нерухомого та рухомого майна, які включаються до загального річного оподаткованого доходу на загальну суму 86 554 100 грн 47 коп. та сплатив до бюджету податок з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 4 309 215, 62 грн.

Задекларована сума доходу складалася з доходу, отриманого від продажу та обміну об'єктів нерухомого майна позивачем на суму 1 630 212, 00 грн, а також іншого доходу, отриманого від продажу майнових прав на об'єкти нерухомості на загальну суму 84 554 110 грн 47 коп.

Договори купівлі-продажу майнових прав укладені позивачем з іншими платниками податків протягом 2014 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій декларацій про готовність об'єктів до експлуатації, всі житлові будинки, в яких знаходились об'єкти нерухомості, які були предметами договорів купівлі-продажу майнових прав, введені в експлуатацію.

На дохід, отриманий від продажу майнових прав на об'єкти нерухомості, нараховано і сплачено податку на доходи фізичних осіб за ставкою 5% у розмірі 4 227 705 грн 01 коп.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта за результатами судово-економічної експертизи від 23.03.2017 року проведеної на підставі постанови від 22.02.2017 року щодо проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні, зареєстрованому в реєстрі досудових розслідувань за №0000037, призначеної старшим слідчим з особливо важливих справ Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області Трофімовим Б.В. стосовно повноти нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб фізичною особою - ОСОБА_8 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, судом встановлено наступне.

Так, між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) та фізичними особами (разом надалі - Покупці) укладено ряд однотипних договорів (надалі - Договори) купівлі-продажу майнових прав.

Умовами, визначеними п.1.1 ст.1 Договорів, зазначено, що об'єкт будівництва - житловий будинок, адреса якого визначена Сторонами у Специфікації - Додаток № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною.

Згідно п.1.2 ст.1 Договорів, об'єкт нерухомості-квартира, що є частиною Об'єкта будівництва та має особливі характеристики, визначені Сторонами у Специфікації - Додаток № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною.

Згідно п.2.1 ст.2 Договорів, Продавець продає, а Покупець купує майнові права на Об'єкт нерухомості, детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток № 1, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.2 ст.2 Договорів, майнові права на Об'єкт нерухомості належать Продавцю на підставі документів, визначених у Специфікації - Додаток № 1, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Умовами п.4.1 ст.4 Договорів визначено, що вартість майнових прав на Об'єкт нерухомості за даним Договором визначена у Специфікації - Додаток 1, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.4.2 ст.4 Договорів, внесення грошових коштів, зазначених в п.4.1 Договору, проводиться Покупцем в національній валюті України, готівкою, що підтверджується актом прийому-передачі грошових коштів та розпискою.

Згідно п.5.1 ст.5 Договорів, передача майнових прав на Об'єкт Нерухомості у власність Покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов'язань щодо сплати вартості майнових прав на Об'єкт нерухомості, Передбаченої п.4.1 даного Договору, пропорційно внесених сум платежів, згідно Графіка погашення платежів (Додаток № 2), по Актам прийому-передачі майнових прав на Об'єкт нерухомості, які підписуються повноважними Представниками Сторін.

Згідно п.7.1 ст.7 Договорів, Договір діє з дня його підписання Сторонами і до моменту належного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Договори купівлі-продажу майнових прав підписані від імені представників сторін.

За результатами дослідження, в об'ємі наданих на дослідження документів, експертом встановлено, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ОСОБА_2 уклав договори купівлі-продажу cаме майнових прав з фізичними особами на загальну суму 2 018 538,99грн.

Проте, в Акті перевірки № 111 зазначено, що «при перевірці правильності відображення фізичною особою ОСОБА_2 доходу, який включаються до загального річного оподатковуваного доходу, встановлено, що відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, договорів купівлі- продажу майнових прав між фізичною особою ОСОБА_2 та фізичними особами, актів приймання-передачі грошових коштів, додатків до договорів, платіжних доручень, фізична особа ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року отримав дохід від відступлення майнових прав в загальній сумі - 84 554 100,47грн. та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб - 4 226 939,65грн.».

Відповідно до п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ № 2755-VI, податкова декларація про майновий стан і доходи подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених р. IV ПКУ.

Згідно п.п.162.1 ст.162 ПКУ № 2755-VІ, платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст.163 ПКУ № 2755-VІ, об'єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно п.164.1 ст.164 ПКУ № 2755-VІ, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.п.14.154 п.14.1 ст.14 ПКУ № 2755-VІ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю. Відповідно до вимог п. 164.2 ст. 164 ПКУ № 2755-VІ, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:

- доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту);

- суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору;

- доходи від продажу об'єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об'єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу,

Згідно п. 172.1 ст.172 ПКУ № 2755-VІ, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майнаплатника податку понад три роки, не оподатковується.

Згідно п.172.2ст. 172 ПКУ № 2755-VІ, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у п. 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в п. 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною п. 167.2 ст. 167 цього Кодексу.

За аналізом вищевказаних статей Податкового кодексу України, експертом зроблено висновок, що в такому ж самому порядку оподатковується дохід від продажу (обміну) об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно п. 167.2 ст. 167 ПКУ № 2755-VІ ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

За таких обставин, враховуючи приписи п.167.2 ст.167 ПКУ № 2755-VI, сума податку з доходів фізичних осіб з операцій з продажу фізичною особою ОСОБА_2 майнових прав за 2014 рік становить - 4 309 215,62грн. (4 309 215,62грн. = 84 554 100,47грн. * 5%).

Згідно п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 ПКУ № 2755-VІ, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Як зазначалось вище, відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік (від 30.04.2015 року № ), фізична особа ОСОБА_2 отримав доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу на загальну суму 86 184 312,47 грн. та сплатив податку в сумі - 4 309 215,62грн.

За результатами проведення даної експертизи судовим експертом зроблено висновок про те, що висновки акту перевірки Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 15.01.2016 року № 111/26-52-12-01/НОМЕР_2 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб - фізичною особою ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», з урахуванням зібраних доказів, документально та нормативно не підтверджуються.

Вподальшому, постановою Головного управління ДФС у Київській області від 30.03.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 09.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до тексту постанови Головного управління ДФС у Київській області від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження та копії постанови Головного управління ДФС у м. Києві від 03.02.2017 року встановлено, що в СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводилось досудове розслідування за аналогічним фактом. Разом з тим, в ході досудового розслідування слідчим СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві також не було підтверджено факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2, та 03.02.2017 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначені обставини, у повному обсязі спростовують доводи відповідача, що дохід отриманий ОСОБА_2 в наслідок відступлення майнових прав іншій фізичній особі не є продажем нерухомого майна, а має включатись до складу доходу такого платника, як інші доходи та оподатковується за ставкою визначеною у п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Викладена судом позиція, також підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 року №13982/Ц/99-99-13-02-03-14, яким зазначено, що згідно з п. 172.2 ст. 172 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у п. 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в цьому пункті, підлягає оподаткуванню за ставкою 5 %, визначеною п. 167.2 ст. 167 Кодексу.

Стосовно використання платником податків земельних ділянок для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з подальшим зведенням на них об'єктів нерухомості з метою продажу або майнових прав на незавершені об'єкти будівництва, або готових до експлуатації квартир, як здійснення інвестиційної діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 статті 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Пунктом 2 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційна діяльність здійснюється, зокрема, на основі іноземного інвестування, здійснюваного іноземними громадянами, юридичними особами та державами.

Згідно з п. 3 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей.

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомості, інститути спільного інвестування, а також шляхом випуску цільових облігацій, виконання зобов'язань за якими забезпечується одиницею такої нерухомості, відповідно до законодавства. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази , що позивачем розроблялись будь-які інвестиційні проекти чи інвестиційна пропозиція. Крім того, судом встановлено, що позивачем під час забудови не залучались фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю чи інститути спільного інвестування.

Разом з тим, відповідно до Декларацій про готовність об'єкта до експлуатації позивач мав у власності земельні ділянки та одноосібно за власні кошти здійснював будівництво, що виключає здійснення чи залучення позивачем інвестиційної діяльності.

За результатами розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність та обґрунтованість висновків за результатами перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, податковий орган діяв в порушення чинного податкового законодавства. Відповідно його податкове повідомлення-рішення, що було складено внаслідок помилкових висновків, є незаконними. Суд вважає, що поведінка державного органу була необ'єктивною, а висновки за результатами перевірки не ґрунтувалися на всебічному з'ясуванні обставин, наслідком чого всупереч принципові верховенства права було покладення на платника податків надмірного податкового навантаження без належних для цього підстав.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, системно проаналізувавши правові норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (код ІНН НОМЕР_2) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми "Р" від 03 лютого 2016 року № .

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890, 00 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур