Справа № 520/10116/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 грудня 2018 р. № 520/10116/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61162, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, 3 п-д., ) щодо нездійснення виплати позивачу пенсії, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018 №820/700/18 та щодо невнесення змін в частині зміни розміру пенсії позивача, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018, до його електронної пенсійної справи;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії, перерахованої ним за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18 у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення від 19 жовтня 2017 року № 18-364зп, з 01 жовтня 2017 року по 01 січня 2018 року - в розмірі 10740,00 грн, а з 01 січня 2018 року - в розмірі 13389,91 грн, з урахуванням вже виплачених сум пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області внести зміни щодо перерахунку пенсії позивача, проведеного за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18 до його електронної пенсійної справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням суду по справі №820/700/18 позивачу проведено перерахунок пенсії, однак пенсію відповідач продовжує отримувати в розмірах, які отримував до відповідного рішення суду. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду по справі №820/700/18 виконано - проведено перерахунок пенсії, однак пенсія виплачується у старому розмірі, оскільки суд не зобов'язував відповідача виплачувати пенсію з урахуванням проведеного перерахунку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

19 серпня 2005 року наказом заступника Міністра оборони України № 37 ОСОБА_1 був звільнений в запас з лав ЗС України з посади слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України у військовому званні "підполковника юстиції".

В 2006 році ОСОБА_1 була призначена довічна пенсія МО України на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та надано статус "ветерана військової служби".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 61162) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з набуттям чинності постанови КМ України № 657 від 30.08.2017 року у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 19 жовтня 2017 року № 18-364 з 01 жовтня 2017 року.

З комп'ютерної програми Діловодство адміністративного суду вбачається, що Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18 набрало законної сили 31.07.2018.

Відповідачем вказане рішення суду виконане, перерахунок проведений, що підтверджується матеріалами справи. Однак виплата пенсії здійснюється в старому розмірі, що, на думку позивача, порушує його права.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі - Порядок № 45), перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Судом встановлено, що відповідачем, на момент розгляду справи судом було проведено з 01.10.2017 перерахунок розміру пенсії позивачу на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року по справі №820/700/18, у зв'язку з набуттям чинності постанови КМ України № 657 від 30.08.2017 у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 19 жовтня 2017 року № 18-364 з 01 жовтня 2017 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.10.2017, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке передбачено Законом № 2262, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (за заявою №68385/10 та №71378/10), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

В даному випадку є підстави стверджувати про наявність "законних сподівань", оскільки позивач отримав право на перерахунок пенсії відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18 у жовтні 2018.

Водночас, суд зазначає, що друге речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", яке дозволяє позбавити майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію "законів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру.

На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення виплати позивачу пенсії, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018 №820/700/18, та, як наслідок, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії, перерахованої ним за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18 у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення від 19 жовтня 2017 року № 18-364зп, з 01 жовтня 2017 року по 01 січня 2018 року - в розмірі 10740,00 грн, а з 01 січня 2018 року - в розмірі 13389,91 грн, з урахуванням вже виплачених сум пенсії - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невнесення змін в частині зміни розміру пенсії позивача, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018, до його електронної пенсійної справи та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області внести зміни щодо перерахунку пенсії позивача, проведеного за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18, до його електронної пенсійної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 р. за № 991/27436, у цьому Положенні терміни вживаються у таких значеннях: електронна пенсійна справа - сукупність інформації, яка обробляється на базі централізованих інформаційних технологій у формі електронних даних для забезпечення призначення/перерахунку та виплати пенсій, формується та ведеться відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис" та "Про захист персональних даних", включаючи обов'язкову інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; іншу інформацію, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо внесення змін щодо перерахунку пенсії позивача, проведеного за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18, до його електронної пенсійної справи.

З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61162, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, 3 п-д., ) щодо нездійснення виплати позивачу пенсії, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018 №820/700/18 та щодо невнесення змін в частині зміни розміру пенсії позивача, перерахованої за рішенням суду від 12.04.2018 до його електронної пенсійної справи.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії, перерахованої ним за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18, у відсотковому співвідношенні 56% від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення від 19 жовтня 2017 року № 18-364зп, з 01 жовтня 2017 року по 01 січня 2018 року - в розмірі 10740,00 грн, а з 01 січня 2018 року - в розмірі 13389,91 грн, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області внести зміни щодо перерахунку пенсії позивача, проведеного за рішенням суду від 12.04.2018 по справі №820/700/18, до його електронної пенсійної справи.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61162, код НОМЕР_1) у розмірі 1409,60 грн (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2018 року.

Суддя Білова О.В.