Справа № 826/12486/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., розглянувши клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Державного агентства резерву України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору, відсутністю обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, встановлено п'ятиденний строк на усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

У межах встановленого судом строку, скаржник подав клопотання про продовження строку для усунення її недоліків, скаржник усунув недоліки апеляційної скарги в частинії її обґрунтування, подавши уточнену апеляційну скаргу. Також скаржником було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору або продовження сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що стаття 133 КАС регулює питання звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру всіх належних до оплати видів судових витрат. Питання ж звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру судового збору регулюється спеціальними нормами Закону України «Про судовий збір», до яких, зокрема, і відсилає частина друга статті 132 КАС.

Таким чином, загальні норми статті 133 КАС не підлягають застосуванню при вирішенні питання звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру судового збору, позаяк зазначене питання регулюються спеціальними нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір», що дозволяють звільняти, відстрочувати, розстрочувати та/або зменшувати розмір судового збору виключно у встановлених випадках.

За таких обставин, оскільки скаржником є юридична особа (суб'єкт владних повноважень), то на нього не розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію у питаннях звільнення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11 січня 2018 року по справі № 809/1045/16, від 16 серпня 2018 року по справі № 813/1524/18 (суддя-доповідач Смокович М.І.), від 10 січня 2018 року по справі № 242/3169/17 (суддя-доповідач Мороз Л.Л.) та ін.

При цьому, скаржником не дано належних доказів незадовільного майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору.

Суд у даному випадку приймає до уваги висловлену Верховним Судом позицію, що у питаннях сплати судового збору держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж (постанови від 15 травня 2018 року по справі № 804/2979/17 та від 07 червня 2018 року по справі № 822/276/17).

Якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати (ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № №826/9798/17, від 04 жовтня 2018 року по справі №820/287/18 та ін.).

Водночас, заявляючи клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги на один місяць, скаржник посилається на те, що потребує більше часу на сплату судового збору.

Частиною першою статті 121 КАС визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи обставини, які наведені у клопотанні, суд апеляційної інстанції, дотримуючись граничного строку, встановленого частиною другою статті 169 КАС, вважає за необхідне продовжити процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки апеляційної скарги не буде усунуто у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Відповідно до частини третьої статті 121 КАС якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Керуючись статтями 34, 121, 248, 256 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги задовольнити.

Продовжити строк усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року на п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко