Справа № 2-а-519/10/1512
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАІНИ

25 березня 2010 року Київський районний суд м.Одеси складі судді Калашшкової О.І.. при секретаі Козак А.В.

Розглянув у вікритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 до Головного Управлшня Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконною бездіяльносп і зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами їхвалити рішення. якпм вп/изнати незаконними дії Головного Управлшня Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку місячного підвищення до державноі пенсії, як інваліду війни 3-ї групи за період з 6 вересня і року. Позивач просив зобов"язати відповідача виконати перерахунок щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 3-ї групи, починаючи з 6 вересня 2001 року у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, як то передбачено ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантй їх соціального захисту" та ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби служби та деяких інших осіб"; зобов"язати сплатити заборгованість, яка виникла у зв"язку з перерахунком пенсії та зобов"язати відповідача у подальшому нараховувати і сплачувати щомісяця підвищення цержавної пенсії у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком. У судовому засіданні представник позивача позов пітримав у повному обсязі і на обгрунтування позовних вимог посилався на ст. і3 Закону України „Про статус вветеранів війни, гарантй' Тх сошального захисту", ч. і ст.25 Закону гПро пенсіЙне забезпечення осіб, звільненних з віЙськово'і служби, та деяких шших осіб", ст. і7,і9 ЗУ „Про державш соціальні стандарта та державш соціальні гарантй"',ст.ст.22,46 Конституцп України.

Представник відповщача з позовом не погодився з таких пщетав: ОСОБА_1 призначено та виплачується підвищення до державної пенсії, як інваліду 3-ї групи. відповідно до діЮчого законодавства і правові підстави для перерахунку позивачу пенсії відсутні. Відповідачева сторона стверджує, що УПФ Україи призначає (перераховує) та виплачує пенсії' громадянам, яю мають право на пенсійне забезпечення на піставі ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з віЙськовоТ служби та деяких інших осіб", з 1Січня 2007 року і УПФ не несе віДповідальності за дії (чи бездіяльність) Міністерства Оборони Україи, яке до 31.12.2006 року призначало та виплачувало пенсії зазначеній категорії громадян. До того ж, представник відповідача посилався на порушення ОСОБА_1 процесуального терміну для звернення до суду за захистом своіх пенсійних прав.

Суд вислїхав сторони, вивчив надані документа і встановив наступне: ОСОБА_1 - з 2001 року є пенсіонером Міністерства Оборони Україи і отримує державну пенсіЮ як інвалід війни 3-і групи. До 31 грудня 2006 року ОСОБА_2 перебував на пенсіЙному обліку в Одеському обласному військовому комісаріаті, а з 1 Січня 2007 року відповідно до Постанови КабМіну України 1522 від 2.11.2006 року „Про передачу органам Пенсійного фонду Україши фунцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" - в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в ОдеськіЙ області.

Право позивача, як інваліда війни 3-і групи, на Підвищення до державної пенсії у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком передбачено ст. і3 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" (далі Закон №355і-ХІІ).

У період з 2000 року по 2004 рік розмір мінімальної пенсії за віком закон не визначав. Законом на кожен рік визначався розмір прожиткового мінімуму на Місяць (2000 р.-216,56 грн Коп. №2025-Ш, 200і р. - 248,77 грн Закон №2330-Ш, 2002 р.- 268 грн Закон № 2780-Ш, 2003 р. - № грн Закон № 247-іУ, 2004 р. -284,69 грн. Закон №і704-іУ).

3 1 Січня 2000 року по 1 жовтня 2003 року позивач отримував підвищення до державної пенсії на підставі Закону №355і-XIІ та відповідно до постанов КабМіну України №342 вщ 19 березня 1996 року / №831 від 26 липня1і996 року. Розмір підвищення до державної пенсії з грошової суми 16 грн,62 коп., а з 1 жовтня 2003 року відповідно до постанови КабМіну України №і1 від 3 Січня 2003 року - з грошової суми у розмірі 19 грн.91 коп.

3 1 Січня 2004 року набрав чинності Закон Україи Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року. 4.і ст.28 зазначеного Закону визначае, що мінімальна пенсія за ВіКОМ встановлюеться у РОЗМіРі прожиткового МіНіМУМУ ДЛЯ ОСіб, які втратили працездатність.

Позивач звернувся до ГУПФ України в Одеськш області з заявою про перерахунок підвищення до пенсії, як інваліду війни, виходячи з розміру мімальноії пенсіі за віком (визначеного законом прожиткового мімуму для осіб, які втратили працездатніть). Листом 12413/К-ІІ від 6.ІІ.2009 року ГУПФ України в Одеській області відмовило ОСОБА_3 і. у задоволенні вимог, тому ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

При вищенаведених обставинах суд вважае позов ОСОБА_4 підлягає частковому доволенню з наступних підстав:

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 1листопада 1996 року №9 „Про застосування Конституції при здіЙсненні правосуддя" зазначив, що судам при розгляді справи необхщно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховно`і Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховноі Ради Автономно`і Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автоновмноі республіки Крим. акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міНістерств і відомств, накази керівників підприемств. установ та організацій, тощо) пщлягають ОЦіНЦі на відповідність як Конституції так і закону.

Ч.1ст.46 Конституціі Україи передбачае право громадян на соціальний захист, що включае право на забезпечення їх у разі повно`і, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних Від них обстэвин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Основні положения щодо правового статусу ветеранів Війни, у тому числі подо надання Ум пільг, переваг та соціальних гарантий, визначаються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантитії їх соціального захисту". Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституціею України та Законами України основних соціальних гарантій, до яких відноситься і пенсія, визначаються ЗУ „Про державні соціальні стандарта та державні соціальні гарантії". Відповідно до ст.17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна соціальна гарантія, встановлюеться законами. На підставі ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового міНімуму, встановленого законом. із урахуванням наведено`і Конституційної норми, розмір міНімальноУ пенсіі за віком, з якого мае обраховуватися надбавка позивачу до державної пенсіі як інваліду війни не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічне положения щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч. І1 ст.28 ЗУ „Про загальнообов"язкове пенсійне страхування", який набрав чинностіі з.1і Січня 2004 року. Будь-якими іншими діючими законодавчими актами розмір мінімальної пенсії' за ВіКОМ не визначаеться.

Таким чином, за конституцйними нормами, виходячи з пріритетності законів над підзаконними актами , при визначенні позивачу розміру підвищення до державної пенсії та додадкової пенсіі належить керуватися ч.З ст.46 Конституції України, ч.4 ст.і2 ЗУ „Про статус ветеранов віЙни, гарантіі Їх соціального захисту", ст. і7 ЗУ „Про державні соціальні стандарта та державні соціальні гарантії"", ч. 1 ст.28 ЗУ „Про загальнообов"язкове державне пенсіЙне страхування", а не постановами Кабінету Міністрів України, якііСтотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Оскільки позивачу слід визначати підвищення до пенсії з розрахунку мінімальної пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мнімуму для осіб, які втратили працездатність , то в разі збільшення розміру цього прожиткового мімуму повинен проводитись і перерахунок підвищення до пенсії з урахуванням нового розміру мімальної пенсії за віком.

Ст.і ЗУ „Про затвердження прожиткового мімуму на 2001 рік" прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатшеть, на 2001 рік затверджено у розмірі 248,77 грн. Аналогічними Законами прожитковий мімум на осіб, які втратили працездатшеть, визначався на 2002 рік і 2003 268 грн, на 2004 рік - 284,69 грн. Ст.65 ЗУ „Про державний бюджет України на 2005 рік" визначила, що розмір мімальної пенсії за віком відповідає рівню прожиткового мінімуму, встановленому для осіб, які втратили працездатшеть, і визначила розмір мімальної пенсії за у 2005 рік- 332 грн на місяць. Ст.65 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2006 рік"визначилаа мімальний розмір пенсії за віком з 1.01.2006 р. у розмірі 350 грн, з і.04.2006 р. у рі 359 грн. Надалі розмір мімальної пенсії відповідними законами визначався у таких розмірах:

31.10.2006 р -366 грн, з 1.01.2007 р. -380 грн, з 1.04.2007 р.-410,06 грн, з 1.10.2007 р,- I грн. з 1.01.2008 р. -470 грн, з 1.04.2008 р. -481 грн, з 1.07.2008 р. -482 грн, з 1.10.2008 р.- 498 1.01.2009 р.-498 грн.

3 урахуванням викладеного , ОСОБА_2 у перюд з 6.09.2001 року мае право на [отримання піддвищення до державної пенсії у таких розмірах: .2001 р. по 31.12.2001 р. - 248.77 грн х 200% = 497,54 грн; .2002 р. по 31.12.2003 р. - 268 грн х 200% = 536 грн; .2004 р. по 31.12.2004 р. - 284.69 грн х 200% = 569,38 грн; .2005 р. по 31.12.2005 р. - 332 х 200% = 664 грн; .2006 р. по 31.03.2006 р. - 350 грн х 200% = 700 грн; .2006 р. по 30.06.2006 р. - 359 х 200% = 718 грн.; .2006 р. по 31.12.2006 р. - 366 х 200% = 732 грн; .2007 р. по 31.03.2007 р. - 380 х 200% = 760 грн,

1.04.2007 р. по 31.09.2007 р. - 410,06 х200% = 820,12 грн;

1.10.2007р. по 31.12.2007 р. - 415,11 х 200 % = 830,22 грн;

1.01.2008р. по 31.09.2008 р. -481 х 200% = 962 грн;

1.10.2008 р. по 1.01.2009 р. - 498 х 200% = 996 грн;

3 1 липня 2006 року вступили в Дію зміни, внесеш 5.10.2005 року Законом №2939-У і до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантй Тх сошального захисту". Нова редакщя ст. і3 ЗУ „Про статус «ветеранів війни. гарантй' 'Тх сошального захисту" передбачае право швалща війни 3-У групи на [лдбавку до пеней в розмірі 30% прожиткового мЫмуму для осіб, яю втратили працездатшеть. >тже, з і липня 2006 року право позивача на отримання шдвищення до пеней' зменшено з 200 % ю 30% прожиткового мЫмуму.

Ст.22 Конституцп України гарантуе, що при прийнягп нових закошв або при внесенш змш Ю чинних закошв не допускаеться звуження змюту та обсягу прав і свобод. До того ж, ст..2 ЗУ Про статус вветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» передбачає, «права та пільги для ветеранів війни і членів 'їх Сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними». Керуючись Конститущею України. суд вирішує даний спір відповідно до вимог ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантй Їх соціального захисту» в редакцй 1993 року.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в «межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюеться з дня, коли особа дізналась або повинна була Дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також для захисту прав, свобод та штересів особи цим Кодексом та шшими Законами можуть ктановлюватися шин строки звернення до адміністративного суду. У даному випадку суд вважае, що з питания строків звернення до суду належить керуватися вимогами ст.46 ЗУ „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає «суми пенсій, не отримані з органу, що визначає та виплачуе пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь- строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів."

Пенсійний фонд України діе у відповідності до Положения „Про пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. і5 зазначенного положения через створенного в овленому порядку територіального управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", рішення щодо призначення, донарахування, рахунок пенен приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Керуючись ст.і58-і63 КАС України, суд

Постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного Управлшня пенсіЙного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного підвищення до пенсії , ЯК інвалщу ВіЙНИ 3-і груии у рОЗМірі 200% МіНіМаЛЬНоі пенсії за ВіКОМ відповщно до ст.. 13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 6 вересня 2001 року.

Зобов"язати Головне Управлшня Пенсійного Фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щоміСячне підвищення до пенсії як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 200% мінімальноі пенсії за віком відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту», починаючи з 6 вересня 2001 року.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адмістративний суд через Київський райсуд м.Одеси. Заява про апеляційне оскарження надаеться протягом 10 днів з дня оголошення постанови, апеляційна скарга подаеться протягом 20 днів з дня подачі заяви, з направленням копії до апеляційного суду.