Справа № 756/13821/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємтсва «Будівельне управління Служби безпеки України» та Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києвіз

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року

у справі №756/13821/17 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

треті особи: Державне підприємтсво «Будівельне управління Служби безпеки України»

та Галузевий державний архів Служби безпеки України

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2 протиправними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 20.06.2017р.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити йому не отриману суму пенсії на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 20.06.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на первинне призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а тому вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із скороченням пенсійного віку незаконними та такими, що направлені на порушення його прав.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 20 червня 2017 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_3 не отриману суму пенсії на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 20 червня 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем та третьою особою - Державним підприємтсвом «Будівельне управління Служби безпеки України», подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на тому, що немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком із скороченням пенсійного віку за Списком №2.

Позивачем подано відзив на апеляційні скарги в якому зазначено, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема, позивач вказав, що він має спеціальний трудовий стаж роботи, а тому він має право на первинне призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційних скарг заперечував та просив в задоволенні апеляційних скарг відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги та доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції- скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник апелянта у судовому засіданні вимоги та доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції- скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області і підлягають частковому задоволенню, а рішення суду слід змінити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до запису в трудовій книжці, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року був переведений на посаду муляром 2 розряду; 01.07.1983р. присвоєний 3 розряд муляра; 01.11.1985р. присвоєний 4 розряд муляра; 01.01.1988р. присвоєний 3 розряд муляра; 01.11.1988р. присвоєний 4 розряд муляра, 01.07.1992р. присвоєний 5 розряд муляра, 29.08.1995р. переведений муляром 5 розряду, 10.07.2007р. звільнений з роботи.

Зазначена посада була передбачена Списком № 2.

20 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 06.07.2017 Централдьне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомлено позивачу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв'язку з відсутністю документального підтвердження пільгового стажу роботи до 01.01.2004 року.

Вважаючи протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо немотивованої відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та відповідно зобов'язано відповідача призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (надалі за текстом - Закон № 1788-ХІІ), право на пенсію за віком з пільгових підстав незалежно від міста останньої роботи мають працівники, що були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо тяжкими умовами праці по Списках № 1 та № 2 виробництв, робот, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих міст.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ , і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (надалі за текстом - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

До 21 серпня 1992 року застосовувався Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, згідно з яким, професія маляра внесена до зазначеного списку.

Відповідно до № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який, в свою чергу постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (надалі Порядок), яким передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. При цьому згідно п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції факт пільгової роботи позивача в комплексній бригаді мулярів підтверджується: трудовою книжкою, особовою карткою форми Т-2, з якої вбачається, що позивач з 11.05.1983р. був переведений муляром 2 розряду з 01.07.1983р. присвоєний 3 розряд муляра; 01.11.1985р. присвоєний 4 розряд муляра, 01.07.1992р. присвоєний 5 розряд муляра. 29.08.1995р. переведений з посади майстра муляром 5 розряду; 10.07.2007р. звільнений з роботи; наказом № 107 ВК від 31.08.1999 р. позивачу надавалася відпустка за роботу з шкідливими умовами праці.

Отже, наданими відповідачу документами, які передбачені законодавством України повній мірі підтверджено стаж з шкідливими умовами праці до 21.08.1992 року, який складає 9 років 3 місяці.

Наказом №89 від 11.08.2003р. про внесення змін до наказу по БУ АГУ СБ України за №14 від 25.02.2002р. про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, була проведена атестація робочого місця муляра, який постійно працює в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад.

Таким чином, період роботи з 25.02.2002р. по 10.07.2007р. (5 років 4 місяці) має бути зарахований до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, так як атестацією підтверджено, що посада позивача віднесена до перелік професій (посад) за Списком №2.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в зазначений період позивач працював на посаді, передбаченій Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженим Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо призначення та виплати пенсії на пільгових умовах за Списком №2, з прийняттям вмотивованого рішення.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зобов'язати повторно розглянути заяву позивача щодо призначення та виплати пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 317, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державного підприємтсва «Будівельне управління Служби безпеки України» та Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року змінити, виклавши абзац 3 та 4 резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо призначення та виплати пенсії на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 20.06.2017 року».

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2018 року.