Справа № 804/2252/18
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

28 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/2252/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018р. у справі №804/2252/18
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 5-10/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2018р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/2252/18 у спрощеному позовному провадженні/ а.с. 2 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що згідно рішень Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 06.07.2017р. та 02.01.2018р., яке отримано 09.02.2018р., її не включено до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р. «Про внесення змін до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Постанова №212 від 31.03.2015р.), а тому вважає, що дії відповідача щодо відмови в призначенні адресної щомісячної допомоги згідно заяв про поновлення виплат від 21.06.2017 та 21.12.2017р. просила суд визнати такі дії неправомірними та зобов'язати відповідача призначити та виплатити щомісячну допомогу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018р. у справі №804/2252/18 адміністративний позов задоволено (суддя Коренев А.О. ) / а.с. 60-64/.

Рішенням суду мотивовано протиправністю відмови позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 25.05.2018р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с.69-70/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 25.05.2018р. та постановити у справі нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №804/2252/18 з вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача надійшли до суду апеляційної інстанції 28.08.2018р. /а.с. 68/.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018р. у даній справі /а.с. 70/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні /а.с.71/.

03 жовтня 2018р. розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №804/2252/18 визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді - Панченко О.М., Чередниченко В.Є.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2018р. прийнято адміністративну справу №804/2252/18 до свого провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином /а.с. 96, 97/, колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі сторін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 24.12.2014р. /а.с. 13/.

Також судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявами від 21.06.2017р. та від 21.12.2017р. для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, але рішенням відповідача від 06.07.2017р. позивачка не включена до розрахунку про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, відповідно до Постанови №212 від 31.03.2015р., і саме ці обставини обумовили звернення позивача до суду в порядку адміністративного судочинства з вищезазначеним адміністративним позовом, у якому позивач просив суд визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу з 21.06.2017р. щомісячну адресну допомогу.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі регулюються Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р. «Про внесення змін до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014р. «Про облік внутрішньо переміщених осіб», Постановою Кабінетів Міністрів України №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Також з метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок №509).

Згідно п.1 Порядку № 509 довідка є документом, яка видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до п.2 Порядку № 505 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п.3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п.5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно з аб.1,4 п.6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до аб.1,2 п.7 Порядку № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Відповідно до аб.2 п.8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у п.5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Отже вищезазначені норми Порядку № 505 свідчать, про те, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до п.7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить п.2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

В матеріалах справи міститься довідка №20/279 від 20.06.2017р. надана Донецьким юридичним інститутом МВС України, в якій зазначено про те, що ОСОБА_3 дійсно працює у Донецькому юридичному інституті МВС України, який розміщується за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги, 21, з 04.04.2016р. та обіймає посаду сестри медичної медико-санітарної частини інституту з 02.08.2016р. (наказ ДЮІ МВС України від 01.08.2016р. №119 о/с) /а.с.21/.

Отже враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги, яка передбачена постановою Кабінета Міністрів України №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішнь переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», так як позивачка працювала з 04.04.2016р., а з заявою до відповідача позивачка звернулась 21.06.2017р.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог позивача, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції від 25.05.2018р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 25.05.2018р. у справі №804/2252/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 28.11.2018р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко