Справа № 1340/4101/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/4101/18
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

11 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Міхнова О.В.,

представника третьої особи 2 ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника третьої особи 2 про закриття провадження в адміністративній справі №1340/4101/18 за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Міхнова Олега Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, ОСОБА_5, Комунального підприємства «Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправними дій, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Міхнова Олега Володимировича (АДРЕСА_2), із вимогами:

-визнати дії приватного нотаріуса Міхнова Олега Володимировича, як державного реєстратора щодо прийняття ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нового розділу) індексний номер 18394190 від 26.12.2014 року протиправними;

-визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нового розділу) індексний номер 18394190 від 26.12.2014 року державного реєстратора-приватного нотаріуса Міхнова Олега Володимировича, за яким зареєстровано право власності ОСОБА_6 (номер запису про право власності 8272328).

Ухвалою суду від 13.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (79006, м.Львів, вул.Городоцька, 299), ОСОБА_5 (АДРЕСА_3), Комунальне підприємство «Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (79024, м.Львів, вул.Липинського, 54).

Згідно ухвали суду від 03.10.2018 року витребувано в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на будинок АДРЕСА_4.

17.10.2018 року на виконання вимог ухвали суду від 03.10.2018 року від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на адресу суду надійшла копія реєстраційної справи №01.

30.10.2018 року на адресу суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, а 07.11.2018 року від представника позивача - відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні, що відбулося 15.11.2018 року відповідач подав пояснення на відповідь на відзив.

Окрім того, у підготовчому засіданні 15.11.2018 року представник третьої особи - ОСОБА_5 заявив клопотання про залишення позову без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із даним позовом. Позивач у спростування клопотання долучив до матеріалів справи копію листа приватного нотаріуса Міхнова О.В. за вих.№101/01-16 від 12.07.2018 року про виконання вимог ухвали Личаківського районного суду м.Львова про витребування доказів у справі №463/3337/17 (витребовувалися дві нотаріальні справи, які сформовані нотаріусом при посвідченні договору купівлі-продажу частини житлового будинку 26.12.2014 року за реєстровим №3148 та договору купівлі-продажу частини житлового будинку 27.12.2014 року, для огляду у судовому засіданні), який був скерований на адресу Личаківського районного суду м.Львова і зареєстрований у суді за вх.№11662 від 13.07.2018 року. 13.07.2018 року - є датою, коли позивач ознайомився із оскаржуваним рішенням, а тому при зверненні до суду з означеним позовом позивачем строк не пропущено.

29.11.2018 року від представника третьої особи 2 до суду засобами поштового зв'язку надійшло клопотання про закриття провадження у справі в порядку п.1 ч.1 ст.238 КАС України. Клопотання мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_4, який не був заявником щодо вчинення державним реєстратором оскаржуваної ним реєстраційної дії, звернувся до суду за захистом порушеного права внаслідок проведення реєстраційної дії права користування земельною ділянкою, що означає наявність спору про право цивільне між ним та власником будинку АДРЕСА_4, тому такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У підготовчому засіданні 11.12.2018 року судом поставлено на вирішення клопотання представника третьої особи 2 щодо закриття провадження у справі.

Представник позивача при вирішенні клопотання про закриття провадження у справі поклалася на розсуд суду; відповідач не заперечив проти закриття провадження у справі.

Треті особи 1, 3 - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Комунального підприємства «Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» явку уповноважених представників у підготовче засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від третьої особи 1 надійшло до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши клопотання представника третьої особи 2, суд вважає, що таке є підставним та підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частина перша статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід враховувати не тільки критерії розмежування юрисдикції за суб'єктним складом, а також з'ясовувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах та чи немає спору про права.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17.

На думку суду, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (житловий будинок АДРЕСА_4), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

В даному випадку, спір має приватноправовий характер, позаяк він обумовлений порушенням майнового приватного права чи інтересу ОСОБА_4

Позивач наголошує, що оскаржуваними діями та рішенням реєстратора порушено його право користування земельною ділянкою, на якій розміщено житлові будинки АДРЕСА_1. Визнання протиправними дій реєстратора та скасування його рішення щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 є захистом прав позивача ОСОБА_4 на земельну ділянку, а отже, означений спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер.

Як вбачається, дії реєстратор - приватний нотаріус вчиняв на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2005 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про купівлю-продаж житлового будинку АДРЕСА_4 з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Будинок розташований на земельній ділянці площею 600,0 кв.м., позначений в поверхневому плані літ. А-1, складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 9,6 кв.м. та кухні. Загальна площа будтнку становить 22,0 кв.м. До будинку відносяться: «а» - цегляний тамбур, дерев'яний сарай - «Г».

При вирішенні подібного спору Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 (провадження 11-377апп18) дійшла висновку, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж майна; належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Таким чином, спір у цій справі не є публічно-правовим, а оскарження рішення реєстратора безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цього нерухомого майна. Такий спір має приватноправовий характер і, з огляду на суб'єктний склад сторін спору, він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Як слідує із матеріалів справи, даний спір породжений не публічно-правовими відносинами, а саме приватноправовими. Позивач - ОСОБА_4 оскаржує дії реєстратора щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нового розділу) індексний номер18394190 від 26.12.2014 року, за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_6 на буд. АДРЕСА_4, набуте ним на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2005 року. Окрім того, із долучених сторонами до матеріалів справи доказів вбачається оскарження самого договору купівлі-продажу, а також, як наслідок, і наступних договорів, що вказує на наявність спору про право.

В даному випадку, суд, заслухавши пояснення сторін з приводу означеного предмету спору, із врахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року, приходить до переконання, що спір у справі, що розглядається не є публічно-правовим, оскільки відповідач вчиняв дії по реєстрації договору купівлі-продажу між покупцем і продавцем, де позивач не був стороною договірних відносин. Суд відзначає, що вирішенню спору про скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора передує вирішення спорів про дійсність/недійсність договорів купівлі-продажу, що були підставою для державної реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина перша статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі №1340/4101/18 підлягає закриттю, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно ч.2 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України). Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі - крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом.

За подання цього позову ОСОБА_4 сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., згідно з квитанцією №83 від 11.09.2018 року. Отже, сплачений за подання цього позову судовий збір слід повернути платнику.

Керуючись ст.ст.19, 21, 139, 180, 194, 205, 229, 238, 239, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про закриття провадження у справі задоволити повністю.

Закрити провадження в адміністративній справі №1340/4101/18 за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Міхнова Олега Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, ОСОБА_5, Комунального підприємства «Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправними дій, скасування рішення.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №83 від 11.09.2018 року.

Роз'яснити, що даний спір може бути вирішений за правилами цивільного судочинства.

Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17 грудня 2018 року.