Справа № 813/1239/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/828/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дяків Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Качур Р.П., повний текст рішення складено 26 червня 2018 року) у справі №813/1239/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, суд-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким після зміни позовних вимог просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду його заяви від 01.03.2018 року про перерахунок раніше призначеної пенсії;

перерахунок раніше призначеної йому пенсії, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, визнати таким, що не відповідає нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порушує його права;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скасувати проведений позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії та провести новий, виходячи із грошового забезпечення, визначеного ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

новий розмір пенсійного забезпечення, призначеного у відповідності до норм ст. 13, ч. 3 ст. 43, ст. 49 та ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачувати у визначених законом розмірах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.03.2018 про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 16; ) розглянути заяву позивача (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) від 01.03.2018 та прийняти рішення, за результатами розгляду.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог у задоволенні яких було відмовлено, а зокрема про:

визнання фактично проведеного перерахунку раніше призначеної йому пенсії, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 таким, що не відповідає нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порушує його права;

зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скасувати проведений позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії та провести новий, виходячи із грошового забезпечення, визначеного ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

новий розмір пенсійного забезпечення, призначеного у відповідності до норм ст. 13, ч. 3 ст. 43, ст. 49 та ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачувати у визначених законом розмірах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення у зазначеній частині та прийняти нове рішення, яким перелічені позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що порядок виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 є незаконним та звужує його конституційні права та гарантії, порівняно із тими, що існували до прийняття даної постанови. Крім того, зазначає, що при прийнятті рішення судом було проігноровано рішення Конституційного Суду від 13 травня 2015 року. У вказаному рішенні Конституційний Суд наголошує, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2011 року призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

01.03.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, у якій просив, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», провести перерахунок раніше призначеної йому пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та на підставі вимог ст. 49 цього ж Закону прийняти відповідне рішення щодо призначення або відмову у призначенні нового розміру пенсійного забезпечення (а.с.10-11).

Листом від 30.03.2018 року № 1270/П-20/07.05-06 позивачу надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян» про те, що після надходження з управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення, буде забезпечено перерахунок пенсії з 01.01.2018 (а.с.138).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, після надходження з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області довідки від 03.04.2018 року № 852 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу (а.с.91), Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року. Так, розмір підвищення пенсії позивача з 01.01.2018 року становить 3583,27 грн, сума доплати за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року становить 14333,08 грн (а.с.90).

Відмовляючи у задоволенні перелічених вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що обумовлені позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Суд зазначив, що покликання позивача на ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, є безпідставним та вказана норма не регулює спірних правовідносин, оскільки, по-перше, в контексті Закону № 2262-ХІІ стосується призначення пенсії, а не перерахунку, по-друге, в даному випадку підлягає застосуванню ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, та, відповідно, Постанова № 103, оскільки законодавець в цій статті наділив повноваженнями Кабінет Міністрів України визначати умови, порядок та розміри здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

29.12.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015.

Цим Законом внесені доповнення в ст.63 Закону № 2262-ХІІ, а саме, ст.63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 392 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 45).

Відповідно до п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року N 393» від 13.02.2008 року N 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 року N 393 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 103 від 21.02.2018) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі-постанова № 103), якою передбачено проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів зазначає, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 03.04.2018 року № 852.

Виплата пенсії проводиться відповідно до п. 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103, яким встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Колегія суддів зазначає, що постанова КМУ № 103 на час звернення позивача до суду є чинною та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 травня 2018 року у справі №818/1076/18 (Пз/9901/32/18).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, не можуть вважатися протиправним, оскільки такий перерахунок проведено на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, яка на даний час є чинною, та такою, що кореспондується з приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII в частині наданого уряду права встановлювати такі умови перерахунку пенсії.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи скаржника про те, що порядок виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 є незаконним та звужує його конституційні права та гарантії, порівняно із тими, що існували до прийняття даної постанови, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що за змістом частини першої статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Крім того, Кабінет Міністрів України у постанові № 103 не відмовився від взятого Державою зобов'язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв'язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, а тому вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Уряду, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд з прав людини став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116).

У рішенні від 02.03.1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, норми чинного законодавства України та судова практика Європейського суду з прав людини допускають зміну Урядом механізму реалізації соціально-економічних прав громадян за умови збереження таких прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 813/1239/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.