Справа № 826/12045/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

28 листопада 2018 року м. Київ № 826/12045/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., суддів Вєкуа Н.Г., Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Борсуковській А.О., за участю представників сторін, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Вєкуа Н.Г. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною постанови,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач) про визнання незаконною (такою, що не відповідає акту вищої юридичної сили) постанови №337 від 23 березня 2017 року "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 20 грудня 2016 року №2326".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у складі колегії суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів визначено склад колегії: головуючий суддя Аблов Є.В., судді Літвінова А.В., Мазур А.С.

Справа №826/12045/17 неодноразово відкладалася.

У зв'язку з відпусткою судді Мазур А.С. та приписи статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України щодо строків розгляду адміністративної справи, замінено склад колегії суддів та згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів у справі №826/12045/17, визначено склад колегії: головуючий суддя Аблов Є.В., судді Вєкуа Н.Г., Літвінова А.В.

У судовому засіданні 28.11.2018 представником позивача заявлено відвід судді Вєкуа Н.Г. в адміністративній справі №826/12045/17 (далі - заявник).

Дослідивши подану заявником заяву, матеріали справи та наявні докази, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006 року).

Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

В обґрунтування заявленого відводу, заявник послався на приписи частини тринадцятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом. При цьому, зазначив, що відпустка судді Мазур А.С. не є підставою для заміни колегії суддів.

Дослідивши наведені заявником обставини та надані докази, суд не вбачає підстав для визнання їх обґрунтованими та доведеними.

При цьому, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов'язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення, з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об'єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об'єктивного критерію має визначатися виходячи з об'єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу. Суд з звертає увагу на те, що, в даному випадку, обставина відпустки судді Мазур А.С. перебуває поза волевиявленням судді Вєкуа Н.Г.

Згідно частини десятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів строком на один рік. Якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

З огляду на викладене є необґрунтованими посилання заявника на відсутність підстав для заміни судді, який перебуває у відпустці.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частиною 4 передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та врахувавши вимоги частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді іншим складом суду.

Керуючись статтями 18, 31, 36, 39, 40, 236, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Вєкуа Н.Г. вважати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі №826/12045/17 до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала в частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Є.В. Аблов

Судді А.В. Літвінова

Н.Г. Вєкуа