Справа № 751/7248/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/7248/18 Суддя (судді) першої інстанції: Мороз К.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозадського районного суду міста Чернігова від 12.11.2018 (м. Чернігів, дата виготовлення повного тексту 12.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області ДПП Шовкового Ігора Олександровича, Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до поліцейського взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області ДПП Шовкового Ігора Олександровича, Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

1) визнати дії щодо складання та винесення постанови №382790 від 05.10.2018 поліцейського взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області ДПП Шовкового Ігора Олександровича протиправними;

2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №382790 від 05.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 05.10.2018 о 01 год. 51 хв. нібито здійснила рух по тротуару (тобто під'їзд до прилеглої території, саме до будинку № 45 по вул. Рокосовського у місті Чернігові) автомобілем Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1, при цьому не мала при собі посвідчення відповідної категорії, та не надала для перевірки реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху позивач не порушувала, а дії поліцейського взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області ДПП Шовкового Ігора Олександровича при її винесенні протиправними, оскільки відповідну постанову позивач отримала лише 09.10.2018 при цьому, 05.10.2018 вона взагалі не знаходилась навіть у вказаному автомобілі.

Як вказує позивач, 05.10.2018 близько другої години ночі до неї підійшли патрульні і поліцейські та сказали, що вона нібито керувала згадуваним вище автомобілем та здійснила ряд правопорушень, на що позивач заперечила. При цьому, анкетні дані позивача встановили з її слів та зі слів її матері - власниці автомобіля.

Через деякий час поліцейські почали обшукувати позивача та шукати ключі від вказаної машини, яких в результаті не знайшли. Грошові кошти в сумі 2000 грн, які були у наявності у позивача були вилучені поліцейськими без будь-яких протоколів чи актів, та без жодних свідків.

Також позивач зазначає, що можливості зателефонувати адвокату для надання їй правової допомоги, поліцейські не надали.

Крім того, при складанні постанови про адміністративне правопорушення поліцейськими порушено вимоги частини другої ст. 276 КУпАП, а саме місце складання постанови зазначено адресу: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 90, при цьому, місце нібито вчинення позивачем адміністративних правопорушень інша адреса: м. Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 45.

Разом з тим, автомобіль Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1 не перебував в русі, тим більше під керуванням позивача, тому вона відповідно і не мала при собі документів, вказаних в постанові та не зобов'язана була їх пред'являти поліцейським.

У відповідності до відзиву відповідача на адміністративний позов 05.10.2018 приблизно о 01:50 год. під час патрулювання міста Чернігова екіпаж звернув увагу на автомобіль, який рухався по тротуару.

Рухаючись за автомобілем Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1 його було зупинено з метою з'ясування обставин скоєння правопорушення, з якого вийшла жінка, яка спочатку відмовлялася називати свої анкетні дані, та намагалася залишити місце скоєння правопорушення.

У подальшому, при спілкуванні жінка назвала свої анкетні дані - ОСОБА_2. Оскільки остання мала ознаки алкогольного спяніння, їй було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в крові за допомогою приладу Драгер або проїхати в медичний заклад.

Позивача перевірено по наявним базах «Армор», та виявлено, що посвідчення водія остання не отримувала.

При цьому, факт порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 зафіксовано за допомогою нагрудного відео реєстратора та окремим файлом відзнято вдень відео, як здійснювала рух транспортним засобом ОСОБА_2

Рішенням Новозадського районного суду міста Чернігова від 12.11.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Постанову поліцейського взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовкового Ігоря Олександровича серії НК № 382790 від 05.10.2018 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 126 КУпАП скасовано і справу в цій частині закрито, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення. Вважати ОСОБА_2 притягнутою до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122, частиною першою ст. 126 КУпАП. Змінено захід стягнення в межах, передбачених частиною першою ст. 122, частиною першою ст. 126 КУпАП, наклавши на ОСОБА_2 адміністративне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у виді штрафу 25 (двадцять пять) неоподатковуваних мінімумів, що становить 425 (чотириста двадцять пять) гривень. В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині: притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122, частиною першою ст. 126 КУпАП.; зміни заходу стягнення в межах, передбачених частиною першою ст. 122, частиною першою ст. 126 КУпАП, накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у виді штрафу 25 (двадцять пять) неоподатковуваних мінімумів, що становить 425 (чотириста двадцять пять) гривень. Прийняти нову постанову, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що на відеозаписі з нагрудної камери відповідача відсутній факт того, що саме позивач вийшла з транспортного засобу Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1 та саме вона керувала таким транспортним засобом.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не є суб'єктом вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення.

Крім того, поліцейським при складенні відповідної постанови було порушено норми статті 268 КУпАП, оскільки позивач був позбавлений права скористатись правовою допомогою та зателефонувати адвокату.

Обставини, викладені в адміністративному позові не досліджувались, відповідної оцінки у судовому рішенні надано не було, як і не було надано мотивів незастосування норм матеріального права.

Відповідачі не скористались своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів переглядає рішення Новозадського районного суду міста Чернігова від 12.11.2018 в межах апеляційної скарги ОСОБА_2.

У судове засідання - 17.12.2018 з'явилась представник позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, 05.10.2018 інспектором взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області УПП капралом Шовковим І.О. винесено постанову серії НК № 382790 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частоиною першою ст. 122, частинами першою та другою ст. 126 КУпАП та до останньої застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 05.10.2018 о 01 год. 51 хв. в м. Чернігів по вул. Рокосовського, 43, керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснила рух транспортним засобу по тротуару, тим самим не виконавши вимоги п.п.11.13 ПДР України (тобто під'їзд до прилеглої території, саме будинку по вулиці Рокоссовського, 43), при цьому не мала при собі водійського посвідчення відповідної категорії, тобто не маючи права керування, вище вказаним транспортним засобом, чим порушила вимоги п.п.11.13 та 2.1 а) Правил дорожнього руху, не надала для перевірки для перевірки реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування ЦПВ ВНТЗ, чим порушила вимоги п.п. 2.1 б) та 2.1. ґ) Правил дорожнього руху (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.с.13-14).

При цьому, ОСОБА_2 має право керування транспортними засобами категорії В з 05.03.2014, що підтверджується копією посвідчення водія (а.с.10).

12.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, актовий запис № 2392, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_6 (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2, та зміну прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_6, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, відсутній.

Відтак, враховуючи встановлені в суді першої інстанції обставини, слід змінити захід стягнення в межах, передбачених частиною першою ст. 122 та частиною першою ст. 126 КУпАП із застосуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25 прожиткових мінімумів, що становить 425, 00 грн та скасування постанови про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 126 КУпАП із закриттям справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу даного адміністративного правопорушення в діях позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно частини першої ст. 122 КУпАП порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Відповідно до частини першої ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Відеозапис з місця події підтверджує, зокрема переслідування автомобіля позивача Geely Emgrand, державний номерний знак НОМЕР_1 - 05.10.2018 о 01 год. 51 хв., рух транспортного засобу позивача по тротуару прилеглого до дороги із зустрічним напрямом руху по вулиці Рокоссовського, 43 в м. Чернігові. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких даних про те, що в автомобілі позивача перебували інші особи, окрім позивача, оскаржувана постанова не містить також таких даних, зауважень з боку позивача з приводу не за документування цих обставин позивач не подавала, не скористалась своїм правом щодо подання пояснень з цього приводу. Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення..

Доводи представника апелянта, зазначені у судовому засіданні - 17.12.2018 про перебування за кермом неповнолітньої дитини позивача, а не самого позивача колегією суддів розцінюється як спроба ухилитись від відповідальності, оскільки зазначене жодним чином не відображається в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та не згадується ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі.

У зв'язку з наявністю підтвердженого факту вчинення порушення, передбаченого п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 382790 від 05.10.2018 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів, що становить 425,00 грн.

Твердження апелянта, що при розгляді стосовно неї справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції не відреагував на її неодноразові прохання скористатись правовою допомогою або зателефонувати адвотаку, чим порушив право на захист, не можуть бути підставою для скасування вказаної постанови, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 122 КУпАП, розглядається за місцем його вчинення. Вказана позиція узгоджується з практикою викладеною в постанові Верховного суду від 12.03.2018 у справі № 751/6165/17.

Так, згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого закономрозглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № справа №536/583/17(провадження №К/9901/4973/18).

Положеннями КпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленимирозділом ІV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої ст. 258 КпАП України.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новозадського районного суду міста Чернігова від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна