Справа № 296/8940/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/8940/17

Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

17 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, Державної фіскальної служби України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2018 року (Суддя Сингаївський О.П.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у призначенні, згідно ст. 356 Податкового кодексу України, ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію", п.15 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 зі змінами та доповненнями передбачені відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв"язку із встановленням 14.06.2017 року 3-ї групи інвалідності, яка встановлена у зв"язку з захворюванням, пов"язаним з проходженням служби в органах вшутрішніх справ. Зобов"язано Державну фіскальну службу України у Житомирській області надіслати до Державної фіскальної служби України матеріали заяви ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги, у зв"язку із встановленням 3-ї групи інвалідності, яка встановлена у зв"язку із захворюванням, пов"язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, згідно ст. 356 Податкового кодексу України, ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію", п.15 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 зі змінами та доповненнями передбачені відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850. Зобов"язано Державну фіскальну службу України розглянути, у зазначений законом термін, питання щодо призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, згідно ст. 356 Податкового кодексу України, ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію", п.15 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 зі змінами та доповненнями передбачені відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, як інваліду 3-ї групи, яка встановлена 14.06.2017 року у зв"язку з захворюванням, пов"язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У зв"язку з неявкою сторін в судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ст. 313 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив службу в органах податкової міліції ДПА у Житомирській області. Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2007 року №1786-о, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 року №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги", та Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.07.1991 року №114, підполковник податкової міліції ОСОБА_2 - начальник оперативного управління податкової поліції ДПА у Житомирській області, звільнений з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України на підставі підпункту "В" пункту 64 (через хворобу).

Відповідно до довідки (виписки) з акту огляду від 14.06.2017 року серії 12 ААА №782630 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи "Обласна МСЕК №2", з 13.06.2017 року позивачу встановлена третя група інвалідності з причин захворювання, пов"язаного з виконанням службових обов"язків.

08.09.2017 року позивач звернувся до Головного управління державної фіскальної служби України в Житомирськів області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням 3-ї групи інвалідності.

Листом №1902/14/06-30-04-27 від 18.10.2017 року Головне управління державної фіскальної служби України в Житомирськів області повідомило про відмову позивачу у виплаті одноразової грошовою допомоги, у зв"язку з тим, що працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ, а проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано.

Відповідно до довідки ПАТ "НАСК "ОРАНТА" від 10.07.2017 року №0690-06-05/432, позивачу протягом 1996-2017 року (включно по 10.07.2017) ПАТ "НАСК "Оранта" не проводило виплату страхового відшкодування з обов"язкового особистого страхування працівників Державної фіскальної служби України.

Позивач не погоджуючись з протиправними, на його думку, діями відповідачів, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. Зокрема, суд вважає, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги позивачу, що передбачена ст.23 Закону України "Про міліцію", здійснюється відповідно до Порядку, під час дії якого встановлена втрата працездатності. При цьому, призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707 можливе лише за умови, що особа набула право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. Таким чином, оскільки встановлено, що позивач набув таке право у червні 2017 року (тобто після 12.03.2015), суд першої інстанції вважає, що розмір допомоги має бути призначений відповідно до Порядку № 850.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та, даючи правову оцінку спірним правовідновинам, що виникли між сторонами, враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст.20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону від 13.02.2015 № 208-VІІІ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності 3-ї групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ та набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

Пунктом 15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-МІІІ Про внесення змін до ст.23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Згідно п.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.200 №707 (Порядок №707) одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі трирічного грошового забезпечення - інвалідам 3-ї групи.

У зв'язку із прийняттям Закону України від 13.02.2015 «Про внесення змін до ст.23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі і смерті ) або каліцтва працівника міліції», Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п.п.2 п.3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у раз: встановлення інвалідності 3-ї групи.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, на час встановлення позивачу 3-ї групи інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням військової служби в органах податкової міліції, чинними є як Порядок № 707, так і № 850, які регулюють однопредметні правовідносини щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, передбаченої ст.23 Закону України "Про міліцію". При цьому. Порядок № 850 прийнятий у зв'язку із внесенням Законом України від 13.02.2015 до вказаної ст.23 Закону змін в частині розміру одноразової грошової допомоги.

Також, Конституційний Суд України у п.3 рішення від 03.10.1997 № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, якою затверджений Порядок № 850, встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до ст.23 Закону України "Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у раз: загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

Відповідно до п.п.2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, призначення та виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України "Про міліцію", здійснюється відповідно до Порядку, під час дії якого встановлена втрата працездатності.

Судом апеляційної інстанції враховано правову позицію по даному питанню, викладену в рішенні Верховного Суду по справі №813/3091/16 (провадження № К/9901/30166/18) від 28.03.2018.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 707 можливе лише за умови, що особа набула право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. Позивач набув таке право у червні 2017 року, тобто після 12.03.2015, а тому розмір допомоги має бути призначений відповідно до Порядку № 850. Позивач, як працівник податкової міліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" у розмірі, визначеному Порядком № 850.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дій Державної фіскальної служби України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду 3-ї групи, яка встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, згідно ст.356 Податкового кодексу України, ч.б ст.23 Закону України «Про міліцію», п. 15 розділу XI Закону України «Про національну поліцію», Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 зі змінами та доповненнями передбачені відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 є протиправними.

На підставі досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів в частині невиплати позивачу одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду 3-ї групи, яка встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ є обґрунтованими та підлягали задоволенню.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.