Справа № 760/26629/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Українець В.В.
УХВАЛА
12 грудня 2018 року Справа № 760/26629/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Гузієнка Д.В.,

представників відповідачів Майорчан Ю.О., Івашковського Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій відповідачів щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975;

- зобов`язання відповідачів призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності;

- стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 674842,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не здійснення розгляду по суті заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975;

- зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що первинно позивачу було встановлено інвалідність ІІІ групи 29.01.2015 р. і наразі він не має права для отримання доплати у зв`язку зі встановленням йому ІІ групи інвалідності.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що цей спір підсудний окружному суду, а не місцевому загальному суду.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року справу було прийнято до провадження даного суду та призначено до судового розгляду.

Від позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що апеляційна скарга від імені Міністерства оборони України підписана особою, повноваження якої не оформлені належним чином.

Під час судового засідання представник Міністерства оборони України підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній. Також представник відповідача заперечував проти закриття апеляційного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд закрити апеляційне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає необхідним закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Судова колегія встановила, що апеляційну скаргу від імені Міністерства оборони України підписано Москалюк Ю.О. як представником відповідача за довіреністю.

Дослідивши копію довіреності від 22.11.2017 р. № 220/371/д, колегія суддів встановила, що вона видана та підписана директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України полковником юстиції Ковалем В.П., який діяв на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 р. № 744.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про те, що вказана довіреність не є належним підтвердженням повноважень Москалюк Ю.О. як представника Міністерства оборони України, колегія суддів враховує наступні норми права.

Документи, що підтверджують повноваження представників, а також окремі вимоги щодо їх видачі визначені у ст. 59 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Положеннями ч. 3 ст. 55 КАС України передбачено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що саме по собі перебування на посаді директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України не надає ОСОБА_2 права видавати довіреності від імені Міністерства оборони України.

Доказів того, що таке право було йому передане у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Водночас, у вказаній вище довіреності від 22.11.2017 р. № 220/371/д зазначено, що ОСОБА_2 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 р. № 744, але такий наказ не належить до документів, передбачених ч. 3 ст. 55 КАС України та ст. 246 Цивільного кодексу України.

Крім того, копія такого наказу суду не надана.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування ст.ст. 55, 59 КАС України під час визначення повноважень директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України на підписання довіреності від імені Міністерства оборони України викладений в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2018 р. у справі № 295/11273/17, висновки якого, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими до апеляційного суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга від імені Міністерства оборони України підписана та подана особою, яка не має права її підписувати, що зумовлює необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 242, 305, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі задовольнити.

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст.329-331 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: