Справа № 709/1605/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №709/1605/17

адміністративне провадження №К/9901/45997/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І. та судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів: Шурка О.І., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.) від 22 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - відповідач, Пенсійний орган) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом війни ІІ групи, а також інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року зобов'язано Пенсійний орган провести, починаючи з 1 листопада 2009 року, перерахунок державної пенсії позивачу - інваліду ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі відповідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідно до встановленого Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на відповідний рік прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З травня по листопад 2011 року виплати здійснювалися на виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року, проте з листопада 2011 року такі виплати були припинені. При цьому, з 01 листопада 2011 року позивача було переведено з пенсії по інвалідності на військову пенсію. Після звернення до управління ПФУ в Чорнобаївському районі із заявою, ОСОБА_2 було переведено на пенсію по інвалідності, проте пенсійну виплату встановлено у розмірі 3345,60 гривень відповідно до положень постанови КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова КМУ № 1210), про що повідомлено листом від 8 серпня 2017 року. Посилаючись на норми діючого законодавства, що регулюють відносини у сфері соціального забезпечення, позивач просив визнати такі дії неправомірними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити державну пенсію у розмірі, встановленою постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року, починаючи з 20 червня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виплачуючи позивачу з листопада 2011 року пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач діяв правомірно.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018 року апеляційну скаргу позивача задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та позов задоволено. Визнано неправомірними дії Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у призначені ОСОБА_2, державної пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі визначеному постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року. Зобов'язано Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі визначеному постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року починаючи з 20 червня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що постанова Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року не містить кінцевого терміну для перерахунку пенсії позивачу, а відтак пенсія має нараховуватись і виплачуватися у розмірі визначеному цим рішенням.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Пенсійний орган, не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, подав на неї касаційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга Пенсійного органу подана 26 березня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2018 року касаційну скаргу Пенсійного органу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року: відкрито касаційне провадження у справі; у порядку процесуального правонаступництва допущено заміну відповідача Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області; витребувано з Чорнобаївського районного суду Черкаської області матеріали справи № 709/1605/17; встановлено для учасників справи строк до 24 липня 2018 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 11 грудня 2018 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером (вид пенсії по інвалідності ІІ групи - інвалід з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань); учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни; інвалідом ІІ групи безтерміново.

Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області внаслідок реорганізації.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року у справі № 22а-554/2011 зобов'язано УПФ України в Чорнобаївському районі Черкаської області провести, починаючи з 1 листопада 2009 року, перерахунок державної пенсії позивачу - інваліду ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі відповідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до встановленого Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на відповідний рік прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено відповідний перерахунок та виплату пенсії, призначеної позивачу відповідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсійний орган з листопада 2011 року нарахування та виплату державної пенсії у розмірі, визначеному зазначеним рішенням суду, позивачу припинив.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 березня 2017 року у справі № 709/2543/16-а визнано неправомірними дії управління ПФУ в Чорнобаївському районі Черкаській області щодо припинення виконання ухвали Апеляційного суду Черкаської області у справі № 22а-554/2011 в частині визнання права на державну пенсію по інвалідності, призначення та перерахунку пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом, який позивач отримав 8 серпня 2017 року, відповідач повідомив, що 20 червня 2017 року його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте розмір пенсійної виплати, йому встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі скаржник вказує на помилковість висновків суду апеляційної інстанції про задоволення позову та зобов'язання Пенсійного органу здійснювати нарахування і виплату пенсії позивача, оскільки ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких постановлено судове рішення, в подальшому викладені в новій редакції. До законодавчого врегулювання, у зв'язку з відсутністю фінансового забезпечення виплат на виконання рішень, яке здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, пенсію з 1 листопада 2011 року перераховано у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено з 1 січня 2012 року збільшення розмірів пенсії інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області), який долучено до матеріалів справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частини четвертої статті 328 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із пунктом 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 9 липня 2007 року) та рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та Законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом сім частиною першою зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом чотири, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту четвертого Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до пункту третього Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом четвертим Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (у редакції, чинній до 3 серпня 2014 року) не передбачалось обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, з 1 січня 2014 по 2 серпня 2014 року включно, під час визначення розміру пенсії ОСОБА_2 застосуванню підлягали положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

У відповідності до пункту 3 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене, виплачуючи позивачу пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач діяв правомірно.

Аналогічного висновку дійшов Верховий Суд у постановах: від 06.06.2018 по справі № 816/4614/15; від 19.06.2018 по справі № 344/14522/17; від 25.10.2018 по справі № 629/4376/16; від 22.11.2018 по справі № 640/19008/16.

Суд касаційної інстанції вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про обов'язок відповідача здійснювати нарахування пенсії позивачу відповідно до постанови Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2011 року, якою встановлені розміри пенсії позивача, оскільки положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких постановлено судове рішення, в подальшому викладені в новій редакції.

Щодо посилань позивача на те, що зміни в редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звужують права громадян та суперечать Конституції України, суд касаційної інстанції зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов'яковими для виконання.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини «Валентина Ніканорівна Великода проти України» від 03 червня 2014 року (заява № 43331/12) зазначено про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Аналогічного висновку дійшов Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011.

З огляду на викладене, касаційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту два частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно з частиною першою статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням зазначеного вище, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

У силу статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року по справі № 709/1605/17 скасувати.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2017 року по справі № 709/1605/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко