Справа № 826/13358/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Вишнева міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро 2000», про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 01 вересня 2015 року №146/215,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки в м. Вишневе в межах вулиць Святошинська та Машинобудівників від 01 вересня 2015 року НОМЕР_2, видані Відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації ТОВ «Євро 2000».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачем всупереч нормам чинного законодавства видано ТОВ «ЄВРО 2000» містобудівні умови та обмеження на будівництво багатоквартирного житлового кварталу, а саме: за використанням дана земельна ділянка не передбачена для будівництва багатоквартирного житлового кварталу; спірна земельна ділянка знаходиться в зоні злету та заходження на посадку аеродрому «Київ» (Жуляни); по території спірної земельної ділянки протікає струмок Желань, а отже спірна земельна ділянка знаходиться в межах водоохоронної зони та нормативної прибережної захисної смуги струмка Желань яка становить 25 м.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема, позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що по території спірної земельної ділянки протікає водойма - струмок Желань. До апеляційної скарги додано науково-експертний висновок щодо статусу малої річки Желань в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, яким встановлено, що мала річка Жедань є лівою притокою річки Нивка в басейні річки Ірпінь, проходить по місту Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, місцями у колекторі під землею. Довжина річки становить приблизно 4,9 км. Існування та гідрографічні характеристики малої річки Желань, яка є притокою річки Нивки, підтверджено наявними історичними описами, картографічними матеріалами та матеріалами аерокосмічної зйомки високої роздільної здатності.

У поясненнях щодо апеляційної скарги ТОВ «ЄВРО 2000» наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду.

Третьою особою подано пояснення щодо апеляційної скарги, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 травня 2007 року, прийнятим на ХV сесії V скликання, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для житлової та громадської забудови по вул. Святошинська у довгострокове користування на умовах оренди терміном на 25 років, клопотання про затвердження проекту землеустрою, погодження міських, районних та обласних служб, висновку Державної землевпорядної експертизи Київського обласного ГУ земельних ресурсів Київської області, погодження постійно діючої депутатської комісії з питань землекористування затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки терміном 25 років ТОВ «Євро 2000» для житлової та громадської забудови по вул. Святошинська загальною площею 10,2516 га (ріллі), з земель запасу міської ради.

На виконання зазначеного рішення між Вишневою міською радою та ТОВ «Євро 2000» укладено договір оренди земельної ділянки від 21 червня 2007 року та за актом приймання-передачі ТОВ «Євро 2000» передано відповідну земельну ділянку в користування на 25 років для житлової та громадської забудови площею 10,2516 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться у м. Вишневе.

01 вересня 2015 року відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації видано ТОВ «Євро 2000» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки НОМЕР_2, яка знаходиться в межах вулиць Святошинська та Машинобудівна, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Пунктом 2 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України (п. 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; п. 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та п. 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже системне тлумачення ст. 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що ч. 2 цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано ч. 3, 5 та 6 ст. 55 Конституції України.

З аналізу вищезазначених норм, слідує, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача (як то наприклад права власності чи права користування спірною земельною ділянкою) з боку відповідача, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Обгрунтовуючи наявність порушення своїх прав ОСОБА_2 зазначав, що він мешкає у багатоквартирному будинку, розташованому безпосередньо біля спірної земельної ділянки. При цьому, згідно Генеральному плану м. Вишневе на цій земельній ділянці мають бути розміщені об'єкти соціальної інфраструктури та паркова зона. Позивач також посилався на те, що він має право на безпечне для його життя та здоров'я навколишнє природне середовище.

На переконання колегії суддів наведене не дає підстави для висновку, що фактом видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки були порушені права позивача.

У Постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року по справі № 800/541/16, суд підкреслив, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Спірні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки в м. Вишневе в межах вулиць Святошинська та Машинобудівників від 01 вересня 2015 року НОМЕР_2 є актом індивідуальної дії, тобто створюють правові наслідки лише для конкретних осіб.

Позивач не є суб'єктом правовідносин, які склались в результаті видачі Відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації, відповідно і містобудівні умови та обмеження не можуть порушувати прав, свобод чи інтересів позивача.

Враховуючи наведене, та з огляду на відсутність порушеного права позивача, колегія суддів не вбачає за необхідне досліджувати викладені в апеляційній скарзі доводи щодо протиправності спірних містобудівних умов та обмежень.

Помилковим є твердження ОСОБА_2 про те, що в порушення вимог КАС України суд першої інстанції не допустив заміну первинного позивача належним позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Вжите у наведеній правовій нормі слово «може» означає, що заміна неналежного позивача є правом, а не обов'язком суду.

З огляду на викладене колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 11 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук