Справа № 825/2264/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2264/18 Головуючий у І інстанції Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії у ході перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова № 103);

визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування розміру додаткового грошового забезпечення при визначенні основного розміру пенсії у ході перерахунку пенсії позивачу відповідно до Постанови № 103;

зобов`язати відповідача здійснити новий перерахунок пенсії позивача на підставі Постанови № 103 з 01.01.2018 виходячи з розміру посадового окладу 9590 грн., окладу за військове звання 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) 5535 грн., додаткового грошового забезпечення 5214,75 грн. Обчислення основного розміру пенсії провести у розмірі 90 відсотків від вищезазначеного нарахованого грошового забезпечення, що становить 19673 грн.;

зобов`язати відповідача здійснювати виплату нарахованої позивачу пенсії щомісячно в повному обсязі у розмірі 19986 грн. (з урахуванням виплати за особливі заслуги перед Україною у розмірі 348);

зобов`язати відповідача компенсувати позивачу різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно проведено перерахунок пенсії в розмірі 70 відсотків від суми місячного грошового забезпечення з якого нараховується пенсія, тобто безпідставно зменшено розмір перерахування пенсії з 90 відсотків до 70 відсотків.

Також, вважає протиправними дії Відповідача щодо проведення перерахунку його пенсії без урахування додаткового грошового забезпечення та виплати за особливі заслуги перед Україною.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 90% на 70% при обчисленні основного розміру пенсії у ході перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до постанови № 103.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог та ухвали в цій частині нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, що суд першої інстанції в частині незадоволення позовних вимог щодо врахування додаткового грошового забезпечення при перерахунку його пенсії відповідно до Постанови № 103, прийняв незаконно та необґрунтовано, з порушенням положень ст. ст. 79, 242 КАС України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що дії Головного управління є правомірними, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 з грудня 2010 року перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу за пенсійною справою (СБУ) від 29.12.2010 року основний розмір пенсії становить 90% грошового забезпечення (34 роки вислуги) (а.с.26).

Згідно з витягом з пенсійної справи № СБУ, основний розмір пенсії становить 90% грошового забезпечення (34 роки вислуги) (а.с.30).

20 квітня 2018 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою щодо ознак порушень чинного законодавства України при перерахунку пенсії (а.с.18-22) та листом від 02 травня 2018 року в доповнення до заяви (а.с.23).

17 травня 2018 року Відповідач листом від № 2986/03/Р-12 повідомив Позивача про перерахунок його пенсії, що не перевищує 70 % від відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до вимог чинного законодавства. Також, зазначає, що законодавством України, що регулює спірне питання не передбачено обчислення пенсії з розміру грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Крім того, вищевказані виплати не являються складовими щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії (а.с.24-25).

Вважаючи відмову Відповідача протиправною, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що даний спір повинен вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, тобто Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу). Відповідачем протиправно зменшено Позивачу при перерахунку пенсії відсоток грошового забезпечення з 90% до 70%. Довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 10.04.2018 року № 9/120 (а.с.59) з установленими в ній показниками на час виникнення спірних правовідносин є чинною, а нова довідка з вищезазначеними позивачем показниками (додаткового грошового забезпечення 5214,75 грн. та виплати за особливі заслуги перед Україною у розмірі 348 грн) Управлінням служби безпеки України в Чернігівській області не виготовлялась та відповідно до вимог Порядку № 45 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не направлялась, тому дії відповідача щодо неврахування позивачу додаткового грошового забезпечення при перерахунку пенсії є правомірними. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати виплату нарахованої позивачу пенсії щомісячно в повному обсязі у розмірі 19986,00 грн. (з урахуванням виплати за особливі заслуги перед Україною у розмірі 348) та компенсацію різниці між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що права позивача на час розгляду даної справи не порушені в даній частині, оскільки такий перерахунок ще не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами частини 3 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

В дану статтю Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80 % від відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VІІ від 27.03.2014 року, також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VІІ від 27.03.2014 року зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Тобто, застосування до правовідносин, які виникли до прийняття Закону України 27.03.2018 року № 1166-VІІ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, порушуватиме конституційний принцип незворотності дії законів в часі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що даний спір повинен вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії, тобто Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу).

Таким чином, Відповідачем протиправно зменшено позивачу при перерахунку пенсії відсоток грошового забезпечення з 90% до 70%.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року по справі № 686/12623/17 (№ К/9901/849/17)

При цьому, щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача щодо неврахування розміру додаткового грошового забезпечення при визначенні основного розміру пенсії у ході перерахунку пенсії позивачу відповідно до Постанови № 103 та зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок пенсії позивача на підставі Постанови № 103 з 01.01.2018 року виходячи з розміру посадового окладу 9590 грн., окладу за військове звання 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) 5535 грн., додаткового грошового забезпечення 5214,75 грн. Обчислення основного розміру пенсії провести у розмірі 90 відсотків від вищезазначеного нарахованого грошового забезпечення, що становить 19673 грн., колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

За приписами пункту 2 Порядку № 45 Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 5 Порядку № 45 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (п. 6 Порядку № 45).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 10.04.2018 року № 9/120 (а.с.59) з установленими в ній показниками на час виникнення спірних правовідносин є чинною, а нова довідка з вищезазначеними Позивачем показниками (додаткового грошового забезпечення 5214,75 грн. та виплати за особливі заслуги перед Україною у розмірі 348 грн.) Управлінням служби безпеки України в Чернігівській області не виготовлялась та відповідно до вимог Порядку № 45 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не направлялась.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії Відповідача щодо неврахування позивачу додаткового грошового забезпечення при перерахунку пенсії є правомірними.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не задоволення позовної вимоги про зобов`язання Відповідача здійснювати виплату нарахованої Позивачу пенсії щомісячно у розмірі 19986,00 грн. (з урахуванням виплати за особливі заслуги перед Україною у розмірі 348) та компенсацію різниці між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Крім того, права Позивача на час розгляду даної справи не порушені у вказаній частині, оскільки такий перерахунок ще не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії у ході перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, колегія суддів зазначає, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для призначення та перерахунку пенсій, адже до їх функцій належить виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

Розмір складових грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсії визначається включно уповноваженим органом, в даному випадку Службою безпеки України в Чернігівській області, про що видається довідка встановленої форми в кожному конкретному випадку окремо.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи Позивача про те, що достатньо отримати для перерахунку пенсії ли ше нові дані, а все інше є в пенсійній справі, адже вони є необґрунтованими та суперечать нормам чинного законодавства, оскільки як в вбачається з матеріалів справи та копії пенсійної справи ОСОБА_1 наданої на запит суду апеляційної інстанції, всі довідки є різними, кожна з яких виготовлена за встановленими формами та від повідає діючим нормам законодавства на момент їх видачі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 18.12.2018 року.