Справа № 826/6423/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/6423/17 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
УХВАЛА

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про контроль за виконанням судового рішення

у справі №826/6423/17

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання неповної відповіді по суті інформаційного запиту від 20.04.2017 позивача; зобов'язати відповідача повторно розглянути та надати відповідь на запит позивача від 20.04.2017 в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області щодо ненадання неповної відповіді по суті інформаційного запиту від 20 квітня 2017 року ОСОБА_2; зобов'язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області повторно розглянути та надати повну відповідь на запит ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про контроль за виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги та доводи своєї заяви та просив встановити про контроль за виконанням судового рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи вказаної заяви, колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі, а також у тому ж судовому засіданні, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно із судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року на відповідача не було покладено обов'язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" № 3 від 13.03.2017 вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Разом з тим, Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області щодо ненадання неповної відповіді по суті інформаційного запиту від 20 квітня 2017 року ОСОБА_2; зобов'язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області повторно розглянути та надати повну відповідь на запит ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Натомість, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з заявою про контроль за виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, тоді як позовні вимоги та резолютивна частина постанови не містить зобов'язання застосувати вимоги ст. 382 КАС України щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

Дана обставина вказує на відсутність підстав для задоволення заяви, що є предметом розгляду даного питання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, зі змісту ст. 382 КАС України вбачається право, а не обов'язок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про контроль за виконанням судового рішення, з огляду на її необґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 325, 329, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про контроль за виконанням судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст ухвали виготовлено 14 грудня 2018 року.