Справа № 2а-11916/10/1370
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року

Київ

справа №2а-11916/10/1370

касаційне провадження №К/9901/31452/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Інспекція) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 (суддя - Кравців О.Р.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 (головуючий суддя - Костів М.В., судді - Бруновська Н.В., Шавель Р.М.) у справі за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2010 року Інспекція звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (яка 21.06.2014 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 19050,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням ОСОБА_2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» при здійсненні 14.10.2009 первинної реєстрації транспортного засобу - автомобіля марки Fiat 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 14.12.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2017, у задоволенні позову відмовив повністю.

Відмова у задоволенні позову обґрунтована висновком про те, що державна реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку з власників транспортних засобів тягне за собою відповідальність саме з посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію, що було підтверджено постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 у справі № 2а-3748/11/1370, яка набрала законної сили. Відсутність надходження коштів в дохід бюджету не є безумовною підставою для їх стягнення з відповідача, тоді як позивач не навів об'єктивних доводів на підтвердження протиправності дій відповідача та правомірність стягнення з нього суми податку.

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 06.09.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на наявність доказів ненадходження податку до бюджету, у той час як відповідачем не надано доказів в підтвердження протилежних обставин.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.07.2018 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 03.12.2018 - визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив її попередній розгляд на 04.12.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що відповідно до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України у Львівській області від 31.08.2010 № 9/2074, скерованого на ім`я ДПА у Львівській області, 14.10.2009 відповідачем здійснено реєстрацію автомобіля марки Fiat 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів, сума податку, що підлягає сплаті, становить 19050,00 грн.

Контролюючий орган на адресу відповідача скерував повідомлення про необхідність підтвердження сплати податку з власників транспортних засобів, оскільки відповідно до довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 04.11.2010 № 30043/9/19-023/1517 від відповідача кошти у сумі 19050,00 грн. до бюджету не надходили.

Відсутність надходження до місцевого бюджету коштів зі сплати податку з власників транспортних засобів у сумі 19050,00 грн. за реєстрацію у жовтні 2009 року автомобіля марки Fiat 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2 стала фактичною підставою для звернення Інспекцією до суду із вказаним позовом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Частиною 4 статті 5 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з частиною 6 статті 5 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до абзацу 12 пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 Порядку № 1388 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що: платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є, зокрема, фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію; передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, заяви про реєстрацію транспортного засобу та платіжних документів про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки; у разі відсутності відомостей про сплату податків (зборів), передбачених законодавством перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним щорічним оглядом транспортних засобів, органи ДАІ відмовляють у реєстрації/перереєстрації транспортного засобу.

Таким чином, дотримання платником податку вимог Порядку № 1388 під час реєстрації/перереєстрації транспортного засобу виключає його відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів, оскільки проведення реєстрації /перереєстрації транспортних засобів підрозділами Державтоінспекції МВС без попередньої сплати податку не може бути здійснено.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 24.09.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016, розглянувши адміністративну справу № 2а-3748/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУ МВС України у Львівській області про визнання незаконними дій щодо здійснення державної реєстрації транспортного засобу, встановив, що ОСОБА_2 не подавала заяви про державну реєстрацію транспортного засобу, як цього вимагає Порядок №1388, тому дії УДАІ ГУ МВС України у Львівській області щодо державної реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу марки Fiat 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, здійснену 14.10.2009, визнані протиправними.

Отже, обставини, встановлені у іншій справі щодо відсутності дій відповідача, передбачених чинним законодавством для державної реєстрації транспортного засобу, виключає його обов'язок сплачувати відповідні податки і збори (платежі), передбачені законодавством.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 та ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017, оскільки суди першої та апеляційної інстанції правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна