Справа № 497/2155/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2018 року

Київ

справа №497/2155/16-а

адміністративне провадження №К/9901/24093/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 30 січня 2017 року (головуючий суддя - Кодінцева С.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (головуючий суддя - Лук'янчук О.В., судді: Градовський Ю.М., Турецька І. О.),

у адміністративній справі № 497/2155/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії комісії при Управлінні ПФУ щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років та скасувати розпорядження Управління ПФУ № 135357 від 23 лютого 2016 року в частині перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років;

- зобов'язати Управління ПФУ здійснити з 23 лютого 2016 року призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком, виходячи з вимог статей 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2013, 2014, 2015 року, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 30 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років та скасовано розпорядження Управління ПФУ № 135357 від 23 лютого 2016 року в частині перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугу років. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 23 лютого 2016 року згідно з вимогами статей 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески для призначення пенсії за три календарних роки (2013 - 2015 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління ПФУ подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, але, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. Оскільки вперше позивачу призначена пенсія у 2013 році, то при переведенні з одного виду пенсії на іншу при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати, що враховувався під час первинного призначення пенсії.

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів - без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Вирішуючи спір суди виходили з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та з 24 лютого 2003 року отримує пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти.

У зв'язку з працевлаштуванням позивача на посаду директора Табаківської загальноосвітньої школи Болградського району, тобто по спеціальності, за яку призначено пенсію за вислугу років, з 25 лютого 2003 року позивачеві припинено нарахування та виплату пенсії за вислугу років відповідно до поданої ним заяви.

18 лютого 2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з тим, що позивач вперше скористався правом на призначення пенсії у 2003 році, коли йому була призначена пенсія за вислугу років, Управлінням ПФУ проведено перерахунок пенсії позивача у зв'язку з переведенням на пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»і з застосуванням середньої заробітної плати, про що видано розпорядження № 135357 від 23 лютого 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з неправомірності застосування відповідачем до спірних правовідносин норми частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, а тому, відповідач при обчисленні пенсії повинен був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV у лютому 2016 року позивач звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15 та у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 30 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду