Справа № 826/16242/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 грудня 2018 року № 826/16242/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування вимоги
в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 липня 2018 року №Ю-5008/17 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Позов вмотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перебувало на обліку в органах Державної фіскальної служби України на території проведення антитерористичної операції, а тому відповідно до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є звільненим від виконання обов'язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Крім того, зауважує, що відповідно до вказаного Закону відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В призначених судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, а саме зазначив що з 02 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось з Маріупольської ОДПІ в ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Під час перереєстрації у день взяття на облік платника єдиного внеску за новим місцезнаходження відбувається автоматична передача інтегрованої картки платника єдиного внеску за поточний рік, що і відбулось у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп». При передачі інтегрованої картки платника єдиного внеску станом на 01 червня 2016 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» була наявна заборгованість за попередній період, яка обліковується і по теперішній час.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перебувало на обліку в Маріупольській ОДПІ у Донецькій області до 02 червня 2016 року.

02 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС.

27 квітня 2017 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу від 13 квітня 2017 року №Ю-5008-17 зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені, прийняту Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму 24297,56 грн., яка складалась виключно з недоїмки і є аналогічною тій, що вказана у вимозі про сплату боргу від 05 грудня 2017 року №Ю-5008-17.

Не погоджуючись з даним рішенням контролюючого органу Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва, згідно з ухвалою якого від 05 липня 2017 року у справі №826/8147/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 квітня 2017 року №Ю-5008-17 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. На даний час у вказаній справі рішення, яке набрало законної сили, відсутнє.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» 26 липня 2018 року отримало спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 липня 2018 року №Ю-5008-17 прийняту Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Не погодившись зі спірним рішенням управління, позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 30 серпня 2018 року скарга позивача залишена без задоволення.

Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону №2464 визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Позивач в розумінні зазначених норм Закону №2464 є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464 на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" м. Слов'янськ Донецької області є територією проведення антитерористичної операції.

Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються.

Отже, Закон №2464 звільняє платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання платниками своїх обов'язків, визначених статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Суд звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася (або проводиться) антитерористична операція, а не на тимчасово окупованих територіях, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення, а також відповідальності за порушення Закону.

Судом встановлено, що позивач був зареєстрований за адресою: м. Донецьк, вулиця Університетська, будинок 2, тобто на території, де проводилась антитерористична операція.

Згідно з інформаційної довідки наданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, станом на 31 грудня 2017 року за позивачем обліковується борг у розмірі 20193,97 грн.

Крім того, у матеріалах справи наявний сертифікат Торгово - промислової палати України № 7305 від 15 лютого 2017 року, відповідно до якого виконання позивачем своїх обов'язків щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за періоди з травня-грудень 2014 року, січня - грудень 2015 року та січень-травень 2016 року, у зв'язку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції неможливі у визначені законом терміни. Також зазначено, що обставини непереборної сили діяли з 20 червня 2014 року по 02 червня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження факту появи недоїмки у позивача за період з 02 червня 2016 року, а саме після того, як Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось до Державної податкової інспекції Голосіївського району Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 липня 2018 року №Ю-5008/17 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» (01004, м. Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко