Справа № 742/3788/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/3788/17 Суддя (судді) першої інстанції: Коваленко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року (дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив, з урахуванням збільшення позовних вимог, зобов'язати відповідача зробити повний перерахунок його пенсії з 15 червня 2005 року по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно зі ст.ст.43-44 та 21 цього Закону з індивідуальним коефіцієнтом заробітку - 1,4430, який був незаконно зменшений до 0,95867, що призвело до зниження пенсії позивача на 30% з 15 червня 2005 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2 за період з 28 травня 2017 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині. В іншій частині ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено, зобов'язано Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,44230 починаючи з 28 травня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що внаслідок переведення позивача з пенсії по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було враховано заробітну плату позивача після 2003 року та коефіцієнт заробітної плати замість 1,44230 почав складати 0,95768, що не призвело до зменшення пенсії.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що зниження індивідуального коефіцієнту заробітку пенсіонера при наступних перерахунках пенсії не передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Сторони, будучі повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Чернігівської області.

У період до 15 червня 2005 року позивач отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка була обчислена із заробітної плати за період роботи з 01 вересня 1982 року по 31 липня 1983 року із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,44230.

15 червня 2005 року ОСОБА_2 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.40), в якій просив перерахувати йому пенсію по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 червня 2003 року по 31 травня 2005 року.

На підставі вказаної заяви позивача, органом Пенсійного фонду України здійснено переведення ОСОБА_2 на пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов'язків військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 15 червня 2005 року з врахуванням ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому враховано заробіток позивача з 01 липня 2003 року по 31 травня 2005 року і при обрахування пенсії коефіцієнт заробітної плати почав складати 0,95867.

За наслідком звернення позивача до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою від 09 листопада 2017 року, листом від 21 листопада 2017 року №159/10/М-3 (а.с.8) ОСОБА_2 повідомлено, що з 01 жовтня 2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії, для обчислення якої врахована заробітна плата за період роботи з 01 травня 1986 року по 30 квітня 1991 року та за даними персоніфікованого обліку з 01 липня 2003 року по 31 травня 2005 року, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки і складає 3608,82 грн. (3764,40 грн. - середня заробітна плата на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії х 0,95867 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), за документами пенсійної справи пенсія призначена і виплачується відповідно до діючого законодавства, підстав для проведення її перерахунку немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зниження індивідуального коефіцієнту заробітної плати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що в разі здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.44 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначення нового розміру пенсії з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення» не допускається зменшення індивідуального коефіцієнту заробітку пенсіонера.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст.7 вищезазначеного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати та сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць при переведенні на інший вид пенсії мають бути незмінними, тобто таким, якими вони були до призначення пенсії за іншим Законом, ніж Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У справі, яка розглядається, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Так, позивачу було призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов'язків військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він звернувся вперше 15 червня 2005 року.

За таких обставин, законодавством України, що регулює спірні правовідносини, не передбачено зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати встановленого ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у випадку призначення позивачу пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов'язків військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, не доведено належними та допустимими доказами правомірності зниження індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача з 1,44230 до 0,95867 при призначенні йому пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов'язків військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки відповідні дії органів Пенсійного фонду України не передбачено нормами законодавства, зокрема, ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання апелянта на положення ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за якими органи Пенсійного фонду України зобов'язані враховувати заробітну плату з 01 липня 2003 року жодним чином не свідчать про наявність передбачених законодавством підстав для зниження індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача, а твердження Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, що внаслідок цього не відбулось зменшення пенсії ОСОБА_2, жодним чином не підтверджує правомірність таких дій відповідача.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить висновку, що оскільки відповідачем не доведено правомірність зниження індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивача при призначенні йому пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов'язків військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,44230.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма