Справа № 826/1193/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 грудня 2018 року м. Київ№ 826/1193/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., під час розгляду, у порядку письмового провадження, адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1
до треті особи Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Гарант Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантрі Девелопмент"
провизнання протиправними та скасування рішень і записів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Гарант Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантрі Девелопмент" про визнання протиправними рішень і записів.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 22.06.2018 суд ухвалив перейти до розгляду адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1.

У подальшому, між позивачем та Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" було укладено кредитний договір № 07Ф-178 від 17.09.2007.

З метою забезпечення даного кредиту, між сторонами був укладений договір іпотеки другої черги від 18.09.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. та зареєстрований за № 5264, за умовами якого вказана квартира була передана в іпотеку.

У лютому 2014 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ПАТ "Банк "Національний кредит" укладено договір факторингу та договір про відступлення права вимоги, за умовами яких відступлено право вимоги за вказаними вище договорами кредиту та іпотеки.

Надалі між ПАТ "Банк "Національний кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Гарант Інвест" укладено договір факторингу та договір про відступлення права вимоги, за умовами яких відступлено право вимоги за вказаними вище договорами кредиту та іпотеки.

Рішенням Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни від 18.08.2016, індексний номер 30995688 зареєстровано право власності на спірну квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Гарант Інвест" у порядку звернення стягнення на майно, що перебуває у заставі (іпотеці).

Рішенням Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни від 12.09.2016, індексний номер 31349250 зареєстровано право власності на спірну квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кантрі Девелопмнет" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.08.2016.

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вважаючи вказане рішення протиправним, оскільки позивач не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а також зазначає, що на момент державної реєстрації відповідачем-2 існувала заборона суду вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2016 у справі № 761/30057/16-ц.

Розглядаючи справу, суд врахував висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 та прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент подання даної позовної заяви) справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент подання даної позовної заяви) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент подання даної позовної заяви) визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

У даному випадку спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, спірні відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасників. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності позивача на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом майнових прав позивача від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Таким чином, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Гарант Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантрі Девелопмент" про визнання протиправними рішень і записів.

2. Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов