Справа № 826/12220/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 жовтня 2018 року № 826/12220/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі судових засідань Денисенко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участі представників сторін:

представника позивача Балик А.М.

представника відповідача Бондаренко Ю.В.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - позивач, ДП «НАЕК «Енергоатом» ) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення№ від 24.07.2017 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення з порушенням строків встановлених законодавством. Проте, позивач не погоджується із зазначеним рішенням та вважає, що дії відповідача при проведенні камеральної перевірки були протиправними, податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідачем порушено процедурні питання прийняття оскаржуваного рішення.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення є правомірними та законними. При виконанні своїх повноважень щодо проведення камеральної перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пунктом 40.1 статті 40, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, начальником відділу податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Садовим Дмитром Юрійовичем проведено камеральну перевірку ДП «Енергоатом своєчасності перерахування до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 04.07.2017 №1539/28-10-41-05/24584661, відповідно до якого відповідачем зроблено висновок, що позивачем несвоєчасно, із затримкою на 2 дні сплачені самостійно визначені грошові зобов'язання з податку па прибуток підприємств, за III квартал 2016 року згідно з податковою декларацією від 03.11.2016 № на суму 110 215 861,98 грн.

Акт перевірки направлено позивачу 05.07.2017 листом від 04.07.2017 №36224/10/28-10-41-05-15. який отримано позивачем 06.07.2017 (вхід. № 10564).

Зауваження до Акту перевірки позивачем не подавалися.

24.07.2017 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від № про нарахування суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у вигляді штрафу у розмірі 11 021 586,20 грн, відповідно до ст. 126 ПК України, застосованого за порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України.

Вказане податкове повідомлення-рішення надійшло позивачу 26.07.2017 (вхід. № 12057) із супровідним листом від 24.07.2017 № 39510/10/28-10-41-05-31.

31.07.2017 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 10499/15 на податкове повідомлення-рішення від 24.07.2017 № .

19.09.2017 рішенням Державної фіскальної служби України № 20846/6/99-99-11- 03-01-25 скарга позивача залишена без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

При цьому, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої, передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Під час перевірки з'ясовується питання порушення терміну подання звітності, правильність визначення об'єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов'язання з податку на прибуток, а також несвоєчасної сплати визначеного платником податку грошового зобов'язання.

Вся податкова звітність з податку на прибуток повинна бути камерально перевірена до настання термінів подачі наступної за поданою звітністю.

Оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється у відповідності до вимог п. 86.2 ст. 86 Кодексу. Тобто за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки встановлено, що ДП «НАЕК «Енергоатом» згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за III квартал 2016 року від 03.11.2016 № нараховано податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за III квартал 2016 року на суму 327 159 075 грн.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового - зобов'язання та/або пені вважається Узгодженою (п.54.1 ст. 54 Кодексу).

Відповідно до п. 57-1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, граничний термін сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за III квартал 2016 року настає 19.11.2016.

Сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є сумою податкового боргу (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14).

Як встановлено перевіркою, суму податкового боргу 110 215 861,98 грн. ДП «НАЕК «Енергоатом» було сплачено платіжним дорученням від 21.11.2016 №26746 на суму 127 721 137 грн.

Отже, ДП «НАЕК «Енергоатом» в порушення п. 57.1 ст. 57 Кодексу несвоєчасно сплачено самостійно визначені грошові зобов'язання з податку на прибуток підприємств за III квартал 2016 року по декларації від 03.11.2016 № на суму 110 215 861,98 грн. кількість днів затримки 2 дні.

Вказане порушення позивачем жодним чином не спростовано та не доведено, що самостійно визначені грошові зобов'язання були сплачені позивачем із дотриманням відповідних строків.

Водночас, обґрунтовуючи позовні вимоги та посилаючись на протиправність податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № , позивач посилається на те, що відповідачем порушено строк прийняття оскаржуваного рішення.

Проте, суд критично ставиться до таких тверджень позивача з огляду на наступне.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням функцій, визначених у ст. 19 1 Кодексу, протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику акту перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 Кодексу).

При цьому відповідно до статей 54, 58 Кодексу, податкове повідомлення- рішення повинно містити, зокрема, підставу для визначення грошового зобов'язання, посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов'язання, Попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання, граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій (п. 58.1 ст. 58 Кодексу).

За таких обставин суд приходить до висновку, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов'язання платника податків, суму такого зобов'язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки прийняття передбачені п. 86.8 ст. 86 Кодексу.

Такого висновку прийшов суд, зокрема в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 №375/11/14-14.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем не надано належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, вул. Назарівська,3 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено та підписано 12.11.2018 року.

Суддя І.А. Качур