Справа № 813/1089/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2429/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року, головуючий суддя - Хома О.П., ухвалене о 15:32 год. у м. Львові, повний текст якого складено 06.09.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУНП у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії ГУ НП у Львівській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням III групи інвалідності, що пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі встановленому відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1015 року №850; зобов»язати ГУ НП у Львівській області здійснити доплату позивачу до визначеної одноразової допомоги у зв»язку із встановленням III групи інвалідності у зв»язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі 94 700,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у зв»язку із встановленням групи інвалідності, яка пов»язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 112 000, 00 грн. Не погоджуючись із розміром вказаної грошової допомоги, він звернувся із листом до ГУ НП у Львівської області про здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги, виходячи із розміру 150-кратного прожиткового мінімуму. Відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Відмова мотивована тим, що на час звільнення позивач перебував на службі в Національній поліції, а тому при виплаті та призначенні вказаної одноразової допомоги було застосовано наказ Міністерства внутрішніх справ №4 від 11.01.2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», який розроблений відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію». Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» № 850 від 21.10.2015 протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду з даним позовом. Додатково зауважив, що його право на отримання вказаної допомоги встановлено постановою Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2018 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідач повинен був здійснити згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1015 року №850.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнято на службу до ГУ НП у Львівській області.

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 20.01.2016 року позивачу з 18.01.2016 року встановлена III група інвалідності, пов»язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Висновком ГУ НП у Львівській області від 10.08.2017 року ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 112 000,00 грн., яка виплачена позивачу 26.12.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №7544.

Не погодившись із розміром призначеної одноразової допомоги, позивач 09.02.2018 року звернувся до ГУ НП у Львівській області з листом з вимогою здійснити доплату суми одноразової грошової допомоги в розмірі 94 700, 00 грн. на підставі Закону України «Про міліцію».

ГУ НП у Львівській області листом від 16.02.2018 року №3-1/05/17-2018 позивача повідомлено про відсутність підстав для доплати у зв»язку з тим, що на день звільнення він перебував на службі в поліції, а тому виплата одноразової допомоги повинна здійснюватися на підставі статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи протиправними дії ГУ НП у Львівській області щодо відмови у здійсненні такої доплати, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що останнім місцем служби позивача було ГУ НП у Львівській області, право на виплату одноразової грошової допомоги виникло під час проходження служби у Національній поліції України, то на нього як на поліцейського поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію». Тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», який розроблений відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» від 11.01.2016 року № 4.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 (набрав чинності 10 листопада 2015 року).

В силу пункту 2 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

У пункті 7 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 наведено перелік документів, що подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності.

Згідно з пунктами 8-10 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

У пункті 14 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 наведено вичерпний перелік підстав за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, а саме якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

02 липня 2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Оскільки позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

Застосування Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11 січня 2016 року №4, є безпідставними, оскільки зазначений наказ набрав чинності 23 лютого 2016 року, тобто після встановлення інвалідності та набуття ним права на отримання грошової допомоги

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №806/845/16.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при виплаті одноразової грошової допомоги відповідачем протиправно застосовано наказ Міністерства внутрішніх справ №4 від 11.01.2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», який розроблений відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім цього, обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача, колегія суддів враховує роз»яснення, які наведені в п. 10.3 постанови Пленуму ВАС України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно яких у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов»язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов»язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов»язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб»єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо визначення розміру одноразової допомоги є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Наведений висновок також відповідає вимогам ч. 4 ст. 245 КАС України, відповідно до яких, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов»язати відповідача - суб»єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб»єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб»єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов»язує суб»єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, при цьому належить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням III групи інвалідності, що пов»язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов»язати його здійснити доплату позивачу до визначеної одноразової допомоги у зв»язку із встановленням III групи інвалідності, що пов»язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі, передбаченому Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1015 року №850. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі №813/1089/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ГУ НП у Львівській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв»язку із встановленням III групи інвалідності, що пов»язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі встановленому відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850.

Зобов»язати ГУ НП у Львівській області здійснити доплату ОСОБА_1 до визначеної одноразової допомоги у зв»язку із встановленням III групи інвалідності, що пов»язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі, передбаченому Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 07.12.2018 року.