Справа № 0940/1747/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2744/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Біньковської Н.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тисменицького районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 46189967 від 17.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404- VIII), без урахування вимог ст.27 в редакції Закону станом на липень 2018 року, а також за відсутності правової підстави, виніс постанову про стягнення виконавчого збору від 17.09.2018.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 відмовлено в задоволенні адміністративного позову, оскільки суд прийшов до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору прийнята відповідачем правомірно.

Не погодившись з прийняттям такої постанови, її оскаржив в апеляційному порядку позивач. Вважає оскаржуване рішення суду не обґрунтованим, ухваленим на не повно і всебічно з'ясованих обставинах справи. Просить скасувати оскаржуване рішення та винести нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов до невірних висновків та безпідставно відмовив у скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору, незважаючи на те, що вона прийнята з порушенням принципу верховенства права і принципу правової визначеності, за відсутності правової підстави та поза межами розумних строків, що передбачені Законом № 1404-VIII для прийняття відповідних постанов у разі повернення виконавчого документа стягувану. Також вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги правових позицій Верховного Суду, наведених ним у позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, однак суд апеляційної інстанції не приймає його до уваги, оскільки такий поданий з порушенням частини 5 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства, так як не додано докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд першої інстанції встановив, і такі обставини підтверджується матеріалами справи, що Івано-Франківським міським судом розглядалась цивільна справа №0907/14347/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якої ухвалено рішення від 18.09.2013 позов задоволено, стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 286 843,06 грн та 2 868,43 грн витрат по оплаті судового збору.

24.03.2014 Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист з виконання рішення суду у цивільній справі №0907/14347/2012 від 18.09.2013.

На підставі виконавчого листа 20.01.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тисменицького управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №46189967 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 286 843,06 грн та 2 868,43 грн витрат по оплаті судового збору. Боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення. Постановлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій.

У виконавчому провадженні ВП №46189967 вчинено ряд виконавчих дій, а саме: 09.02.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»; 02.02.2017 винесено постанову про опис та арешт майна боржника; 27.07.2017 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності; 07.11.2017 виставлено на реалізацію предмет іпотеки - майно боржника; 14.03.2018 повідомлення з ДП «Сетам» про те, що не відбулися треті електронні торги; 05.06.2018 надійшла ухвала Івано-Франківського міського суду про заміну сторони; 07.06.2018 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

19.07.2018 до Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа та зняття арешту з майна боржника.

17.09.2018 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 28971,14 грн (10% від суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі).

18.09.2018 виконавчий лист повернуто згідно заяви стягувача. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виділено в окремі провадження.

19.09.2018 відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 28971,14 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про стягнення виконавчого збору від 17.09.2018 ВП №46189967 прийнята відповідачем правомірно.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

За визначенням частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII в редакції станом на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За приписами пунктів 1-6 частини п'ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини 7 статті 27 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Частиною 9 статті 27 Закону №1404-VIII також передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що частини перша та друга статті 27 Закону №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. Однак в цій статті передбачено винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується.

Спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, є частина третя статті 40 Закону №1404-VIII, за якою у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що загальні правила, встановлені частинами першою та другою статті 27 Закону №1404-VIII до спірних правовідносин можуть бути застосовані тільки в тій частині, що не суперечить спеціальній нормі, якою у даному випадку є частина третя статті 40 Закону №1404-VIII, оскільки стягувач звернувся з заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, у зв'язку з чим настали наслідки, які передбачені ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, зокрема, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Статтею 37 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За частиною 4 статті 37 Закону №1404-VIII про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Як вказують приписи ч. 4 ст. 27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження і не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження).

Аналізуючи наведені норми, а також беручи до уваги встановлене, колегія суддів вважає, що Тисменицький районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, що виключає можливість визнання її протиправною та скасування.

Статтею 242 КАС України, зокрема визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними. З тих підстав апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі № 0940/1747/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 13.12.2018.