Справа № 1540/3311/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1540/3311/18

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді доповідача-головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О. та Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю: представника апелянта - Гладченко Вікторії Юріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року по справі за заявою Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст вимог.

Головне управління ДФС в Одеській області (далі ДФС) звернулось до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, а саме Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі ФОП).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року вказану заяву ДФС до ФОП про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків було залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ДФС подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала судом першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та винести постанову з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заяви ДФС і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Висновок суду першої інстанції.

Приймаючи спірну ухвалу та залишаючи подання без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заяву ДФС до ФОП про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків подано з пропуском 24-х годинного строку, а саме: відповідно до ч.2 ст.283 КАС України, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків у даному випадку є 05 липня 2018 року 10 год. 00 хв. (протягом 24х годин з моменту відмови ФОП від проведення перевірки) включно, однак, заява подана 05 липня 2018 року о 17 год. 00 хв., тобто після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.283 КАС України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 283 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків

Положеннями ст.283 КАС України передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за наслідком відмови відповідача від проведення фактичної перевірки, ДФС 04 липня 2018 року складено відповідні акти №789/15-32-13-06, №788/15-32-13-06, №790/15-32-13-06 та №787/15-32-13-06.

З огляду на зазначену обставину та відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України ДФС винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 04 липня 2018 року (об 17:35 год.), яким встановлено, зокрема: « 04 липня 2018 року у проміжок часу з 09.30 до 10.00 годин фізична особа-підприємець ОСОБА_3 відмовився від проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.7 п.80.3 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями)».

Колегія суддів зазначає, що обставиною, яка зумовила звернення ДФС з даною заявою до суду, є рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, прийняте 04 липня 2018 року о 17 год. 30 хв., а не відмова відповідача від проведення фактичної перевірки, про що помилково вказано судом першої інстанції.

На думку колегії суддів, відмова відповідача від проведення фактичної перевірки є підставою лише для винесення ДФС рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, а вже саме звернення до суду з заявою передбачено лише для підтвердження обґрунтованості вже накладеного рішенням арешту.

Отже, враховуючи, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 04 липня 2018 року, яке є підставою для звернення з даною заявою, прийняте о 17 год. 30 хв., а сама заява надана до суду першої інстанції о 17:00 год. 04 липня 2018 року, тобто з дотриманням 24-х годинного строку, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність залишення без розгляду заяви ДФС про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Наведені висновки щодо події, з настання якої слід відраховувати 24-х годинний строк, також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27 лютого 2018 року по справі №804/3191/16.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, оскільки судом першої інстанції залишено заяву без розгляду саме на стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити частково, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі постанову з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за заявою Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 13 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.