Справа № 642/5487/18
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/5487/18
Провадження № 2-а/642/154/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грінчук О.П.

за участю секретаря Сузанського О.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській Кускова Дениса Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до лейтенанта поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській Кускова Дениса Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 10.10.2018 позовну заяву залишено без руху, недоліки усунуті позивачем у встановлений строк.

Ухвалою від 23.10.2018 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.11.2018 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.09.2018 о 16-00 год. за адресою: м.Харків, вул. Броненосця Потьомкіна,2, його зупинив лейтенант поліції 2 роти 4 батальйону Котьолкін А.О. та звинуватив, що він нібито виїхав на трамвайні колії зустрічного руху. 25.09.2018 о 16 год. 29 хв. за тією ж адресою лейтенантом поліції 2 роти 4 батальйону Кусковим Д.С. було винесено постанову ЕАВ №621789 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн., відповідно до постанови, він, керуючи транспортним засобом, нібито виїхав на трамвайні колії зустрічного напрямку. Позивач вважає, що постанова є незаконною, адже лейтенант поліції 2 роти 4 батальйону Кусков Д.С. виніс постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, при цьому, справу розглянув лейтенант поліції 2 роти 4 батальйону Котьолкін А.О., а постанову виніс лейтенант поліції 2 роти 4 батальйону Кусков Д.С., який не був присутнім при цьому. Постанова виноситься за результатами розгляду адміністративної справи, проте розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, в інспектора не було протоколу, він не оголосив про початок розгляду справи і ким вона розглядається, не роз'яснив права та обов'язки, у тому числі право на правову допомогу,не оголосив постанову, не дослідив речові докази, чим прямо порушив вимоги ст. 279 КУпАП, яка встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, також він був позбавлений скористатись своїми правами, передбаченими ч.1 ст. 268 КУпАП. Крім того, позивач зазначив, що при винесенні постанови не було всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом як вимагає ст. 245 КУпАП, що призвело до відсутності оцінки доказів, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Також позивач зазначив, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

На підставі викладеного, позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та просить її скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідач в особі лейтенанта поліції 2 роти 4 батальйону Кусков Д.С. до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність осіб, що не з'явились.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так судом по справі встановлено, що постановою серії ЕАВ №621789 від 25.09.2018 на позивача, ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу розміром 425 грн. Вказана постанова складена лейтенантом поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській обл. Кусковим Д.С. Відповідно до вказаної постанови 25.09.2018 о 16 год. 02 хв. в м.Харкові на пр. Московському, 96, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, виїхав на трамвайні колії зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 Правил Дорожного руху.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Проте, в постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Законодавчі норми, заперечення позивача, дають підстави вважати, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до постанови не долучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за статтею 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №621789 від 25.09.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови, незважаючи на те, що позивач на місці зупинки не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, не були надані суду також і інші докази на підтвердження вини позивача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, не надано відзиву, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській Кускова Дениса Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №621789 від 25.09.2018, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Харків ДПП лейтенантом поліції Кусковим Денисом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя