Справа № 560/3696/18
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3696/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з врахування уточнень, просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів; половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88 % суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.05.2005 звільнений у відставку з посади судді Полонського районного суду у зв'язку із виходом у відставку.

До 01.02.2007 позивачу виплачувалося довічне грошове утримання в розмірі 88% заробітної плати судді Полонського районного суду.

Винагорода судді за посадою у суді, з якої звільнявся позивач у відставку, зросла з 01.01.2018, що зобов'язує перерахувати утримання відповідно до вимог діючого законодавства.

13.08.2018 ТУ ДСА у Хмельницькій області видало позивачу довідку, яку позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018.

Однак, відповідач повідомив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснено з 01.08.2018 в розмірі 80% розміру суддівської винагороди судді Полонського районного суду, оскільки правових підстав для здійснення зазначеного перерахунку з 01.01.2018 не має, так як Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 набрав чинності з 01.08.2018.

Крім того листом від 13.11.2018 відповідач повідомив про те, що перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 88% до 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді здійснено з тієї підстави, що стаж на посаді судді Бабчука В.В. становить 20 років 5 місяців 15 днів, а період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів та половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів із розрахунку стажу судді, який дає право на відставку виключено. Відтак розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшено з 88% на 80% суддівської винагороди судді відповідного суду.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що такі дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є протиправними, такими, що порушують його право та законні інтереси, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 12.11.2018 суд відкрив провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження.

20.11.2018 до суду надійшов відзив відповідача, в якому він зазначив, що Головне управління ПФУ в Хмельницькій області здійснило перерахунок утримання з 01.08.2018, так як підстава збільшення розміру винагороди судді з 01 січня того ж року виникла лише у серпні поточного року.

Разом з тим, відповідач зазначив, що до 01.01.2018 позивач одержував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на виконання постанови Полонського районного суду від 27.12.2013, якою зобов'язано управління ПФУ у Полонському районі здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із заробітної плати працюючого судді місцевого загального суду в розмірі 88% суддівської винагороди та провести виплати на підставі довідки ТУ ДСА України у Хмельницькій області від 03.12.2013 №505, з 01.12.2013 по день припинення права на таку виплату з урахуванням виплачених сум без обмеження щомісячного грошового утримання визначених Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 та у разі зміни суддівської винагороди судді Полонського районного суду здійснювати позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки перерахунок з 01.08.2018 здійснено на підставі довідки ТУ ДСА у Хмельницькій області №224 від 13.08.2018, то відповідач вважає, що немає підстав для щодо застосування при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 відсотку, визначеного у зазначеній постанові Полонського районного суду.

Крім того, відповідач зазначив, що стаж іншої практичної, наукової та педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби зараховується до стажу роботи, що дає право на відставку і виплату вихідної допомоги лише для суддів Конституційного суду України. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи на посаді судді ні Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992, ні Законом України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 не передбачено.

Отже, відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивача здійснено в межах та на підставі чинного законодавства. В діях відповідача не вбачається будь-якої неправомірності, а тому, враховуючи зазначене, проти заявленого позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв'язку із складністю справи, а також з метою з'ясування всіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, необхідно розглянути справу з повідомленням сторін.

Оскільки адміністративна справа, яка розглядається, є справою незначної складності (малозначна справа), тобто такою, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, розгляд даної справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, а тому підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін немає.

03.12.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач не погоджується із доводами відповідача. Просить задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач, ОСОБА_1, у період з 26.04.1977 по 15.04.1979 проходив службу у ОСОБА_2, що підтверджується копією військового квитка серії ВХ №136436, в період з 1980 по 1984 позивач навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 26.06.1984 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста

Згідно постанови Верховної Ради України від 23.12.2004 №2296-4 "Про звільнення суддів" та наказу голови Полонського районного суду Хмельницької області від 18.01.2005 №2 ОСОБА_1 був звільнений з посади судді Полонського районного суду Хмельницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку та йому призначено до виплати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88% заробітної плати.

Суд встановив, що на час виходу у відставку позивач мав стаж роботи на посаді судді більше 20 років. Відповідно до п.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 він мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Постановою Полонського районного суду від 29.10.2008 позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 здійснене з 01.03.2007 УПФУ у Полонському районі. Зобов'язано ТУ ДСА в Хмельницькій області видати та направити в УПФУ у Полонському районі розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання щодо судді у відставці ОСОБА_1, в який включити період роботи позивача на посаді стажистом на посаді помічника прокурора м. Ужгорода та Рахівського району Закарпатської області з 01.08.1984 по 22.04.1985 роботи позивача стажистом на посаді помічника прокурора м. Ужгорода і Рахівського району Закарпатської області та виплачувати довічне грошове утримання в розмірі з врахуванням вказаного періоду стажу починаючи з дня набрання цією постановою законної сили. Зобов'язавно УПФУ у Полонському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2007 по день набрання цією постановою законної сили різницю суми невиплаченого довічного грошового утримання у зв'язку з не урахуванням згаданого періоду стажу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2009 постанову Полонського районного суду від 28.10.2008 скасовано і в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 24.03.2011 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2009 скасовано і залишено в силі постанову Полонського районного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2009, яка залишена без змін Львівським апеляційним адміністративним судом 25.11.2009 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013 зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та у разі зміни заробітної палати судді Полонського районного суду проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. (справа № 2а-2569/09/2270/11).

Постановою Полонського районного суду від 06.07.2012, залишеною без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом та ухвалою Вищого адміністративного суду від 11.09.2014 задоволено позовні вимоги. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2012 в розмірі 88% заробітної плати судді Полонського районного суду.

Постановою Полонського районного суду від 17.08.2012 залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.07.2015 позовні вимоги задоволено. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2012 з врахуванням виплачених сум.

Постановою Полонського районного суду від 27.12.2013 залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 позовні вимоги задоволено з 01.12.2013 і зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду та в разі зміни суддівської винагороди судді Полонського районного суду здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. (справа № 681/2506/13-а).

14.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного утримання судді у відставці в зв'язку з набранням чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 та надав довідку ТУ ДСА в Хмельницькій області від 13.08.2018 №224. Однак, відповідач провів перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018 в розмірі 80% розміру суддівської винагороди судді Полонського районного суду, оскільки правових підстав для здійснення зазначеного перерахунку з 01.01.2018 не найшов, так як Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 набрав чинності з 01.08.2018.

Крім того листом від 13.11.2018 відповідач повідомив про те, що перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 88% до 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді здійснено з тієї підстави, що стаж на посаді судді Бабчука В.В. становить 20 років 5 місяців 15 днів, а період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів та половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів із розрахунку стажу судді, який дає право на відставку виключено. Відтак розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшено на 80% суддівської винагороди судді відповідного суду.

Вважаючи такі дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправними, та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть буди обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійсненні ними своїх повноважень, закріплених у ч.1 ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання судді - це спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, та по своїй правовій природі не є пенсією.

У відповідності до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

На час виходу позивача у відставку (18.01.2005) діяв Закон України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992 (далі - Закон № 2862-XII, який діяв на час роботи позивача на посаді судді.

Згідно ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ визначено, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.43 Закону №2862-XII, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Після Закону №2862-ХІІ було прийнято Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453-VI).

Відповідно до п.11 Перехідних положень Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Крім того, на день перебування позивача на посаді голови Полонського районного суду Хмельницької області, судді зазначеного суду, діяв Указ Президента від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", згідно абз.2 ст.1 якого, визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічне положення містилося у підп.3-1 п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (яка діяла на час набрання чинності Законом №2453-VI (30.07.2010), де визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у рішенні Верховного Суду від 20.02.2018(справа № П/9901/382/18).

Таким чином, крім стажу роботи на посаді судді 20 років 5 місяців 15 днів стажу, позивачу у стаж роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання повинен був зарахуватися період, який складається з періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 26.04.1997 по 15.04.1979, половини строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1980 по 27.06.1984.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 №19-рп/2004 визначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону № 2453-VI (у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Отже, виходячи з вищезазначеного та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач відповідно до покладених на нього завдань, здійснюючи призначення (перерахунок) та виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, а також забезпечення своєчасного в повному обсязі фінансування та виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці належним чином не виконав покладених на нього обов'язків щодо призначення вказаної виплати, чим порушив конституційні гарантії незалежності професійних суддів, конституційний принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, які, серед іншого, забезпечуються належним матеріальним і соціальним забезпеченням судді та правом на відставку, тому а право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає судовому захисту шляхом визнання неправомірними дії відповідача щодо не зарахування позивачу при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Доводи відповідача щодо правомірності дій пенсійного органу, та відсутності порушень прав заявника, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач при визначенні розміру довічного грошового утримання безпідставно не врахував, до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та на порушення прав позивача зменшив розмір утримання з 88% до 80%.

Разом з тим, щодо відмови пенсійного органу в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання судді з 01.01.2018, суд вважає за необхідне зазначити.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 3 розділу ІІ Закону України "По внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII в редакції, чинній до 22.07.2018 встановлено що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних" від 15.05.2018 №2415-VIII внесено зміни до абз.2 вказаної норми: слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року". Даний закон набрав чинності з 22.07.2018.

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності самим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01.01.2017.

Статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено розмір та складові суддівської винагороди. При цьому базова суддівська винагорода обчислюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на наведене, з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, які полягали у відмові в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018.

Позовна вимога зобов'язального характеру є похідною від визнання дій протиправними, а з урахуванням того, що позивачем доведено право на перерахунок довічного грошового утримання суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018.

На підставі ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку:

- період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів;

- половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 грудня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Лесі Українки, 41а, м. Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_3