Справа № 540/2518/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2018 р. м. ХерсонСправа № 540/2518/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом'якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач), в якому просить (мовою оригіналу):

- признать противоправным действия Главного управления ПФУ Херсонской области по выплате пенсии по случаю потери кормильца в неустановленном законом размере, обязать Главное управление ПФУ в Херсонской области осуществить перерасчёт и выплачивать истцу пожизненно пенсию по случаю потери кормильца, по материалам архивного пенсионного дела, как неработающему пенсионеру, с проведением индексации и компенсацией потери дохода, в соответствии с Законом Украины "О пенсионном обеспечении военнослужащих, лиц начальствующего и рядового состава органов внутренних дел и некоторых других лиц" от 09.04.1992г. № 2262-XII, в размере и на основании, определенных нормами действующего законодательства Украины на момент выплаты пенсии, не ниже двух определенных законом размеров прожиточного минимума для лиц, утративших трудоспособность, на текущий банковский счёт истца: № НОМЕР_1, Приватбанк, счёт банка 6330, Код 14360570, начиная с 13.11.2017 г.;

- в соответствии с п.1 ч.2 ст.371 КАС Украины, с учётом установленного факта уклонения ответчика от надлежащего исполнения судебных решений, допустить немедленное исполнение решения суда в полном объеме заявленных исковых требований, путем взыскания всей суммы долга, начиная с 13.11.2017 г. по день фактической выплаты;

- в соответствии с ч.1 ст.372 КАС Украины, возложить обязанности по обеспечению исполнения решения суда на начальника Главного управления ПФУ Херсонской области.

- в соответствии с ч. 6 ст. 245, ст. 382 КАС Украины, обязать начальника Главного управления ПФУ Херсонской области в 14-дневный срок предоставить в суд отчет о выполнении судебного решения, обращённого к немедленному исполнению.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160 - 161 КАС України, з наступних підстав.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовні заяві зазначаються прізвище, ім'я та по батькові позивача (фізичної особи). В позові позивачем вказано прізвище ОСОБА_1 (Груздєва), при цьому в матеріалах мсправи відсутня копія будь-якого документу, який посвідчує особу позивача (паспорт громадянина України, закордонний паспорт, пенсійне посвідчення). Прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи вказується за даними паспорта цієї особи або іншого документа, що замінює його. Надання документа про особу необхідно також для встановлення адміністративної процесуальної правоздатності.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачає встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2018 року, в сумі 1762,00 грн.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З наведеного вище вбачається, що позовна заява позивачки містить вимогу немайнового характеру, за яку останній необхідно було сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 704,80 грн. Проте, позивачкою не оплачено судовий збір у згаданому розмірі.

Натомість, в тексті позовної заяви, відповідно до положень п.1, 2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", позивач просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку із тяжким майновим становищем, хоча не надає доказів останнього (наприклад, копії пенсійного посвідчення, медичних документів про хворобу або інвалідність, довідку про відсутність доходів, або інше).

З приводу даного клопотання суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відтак, звільнення позивача від сплати судового збору може розцінюватися як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Окрім цього, зі змісту вимог про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору до позивачки, які передбачені ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже, у зв`язку з відсутністю пільг щодо сплати судового збору та для забезпечення рівності учасників судового процесу, суд відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" визначає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. А тому, позивач не позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Щодо мови судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

На підставі статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою (якою в Україні є українська мова).

Конституційним Судом України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Та поряд слід врахувати, що згідно положень статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Зазначене дає підстави вважати, що мовою судочинства є українська мова, за умов, що громадянин, як учасник судового процесу володіє державною мовою.

Як вбачається з поданої позовної заяви, остання була викладена російською мовою та позивачкою не порушувалось питання про забезпечення її права на здійснення судового процесу на російській мові, оскільки вона не володіє українською мовою.

Також, позивачка не додала до позову докази на підтвердження обставин, на які посилається в позовній заяві - копію рішення суду по справі № 821/981/18, не вказала про наявність в неї оригіналів письмових доказів, які додані до позову.

Позивачці також варто звернути увагу, що додані до позовної заяви докази, які видані не державою України, а складені за участю органів державної влади іншої держави, можуть бути використано на території України лише після відповідного їх посвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. На сьогодні найбільш поширеним способом оформлення документів для їх можливого використання за кордоном є проставлення апостиля, запровадженого Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року.

На підставі викладеного, така заява, відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України, підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/2518/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Хом'якова В.В.