Справа № 1340/6017/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/6017/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 грудня 2018 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця ОСОБА_2, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження № 57755841, яке було відкрито на підставі виконавчого листа виданого Сихівським районним судом м. Львова 01.02.2017 ОСОБА_3;

- скасувати постанову приватного виконавця ОСОБА_2 від 21.11.2018 про відкриття виконавчого провадження, яка була винесена на підставі виконавчого листа виданого Сихівським районним судом м. Львова 01.02.2017 ОСОБА_3;

- скасувати постанову приватного виконавця ОСОБА_2 від 21.11.2018 про арешт майна боржника, яка була винесена в межах виконавчого провадження № 57755841.

Згідно з статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За змістом частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 74 закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1, яка є боржником у виконавчому провадженні № 57755841 звернулася до суду з вимогами про визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження № 57755841, яке відкрито на підставі виконавчого листа виданого Сихівським районним судом м. Львова 01.02.2017 ОСОБА_3, скасування постанови від 21.11.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57755841 та постанови про арешт майна боржника ВП № 57755841.

Таким чином, позивач оскаржує дії та рішення приватного виконавця, вчинені та прийняті ним при примусовому виконанні виконавчого листа № 464/2571/15-ц, виданого 01.02.2017 Сихівським районним судом м. Львова, у цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у розмірі 841752,71 грн, а тому даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства, а повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства Сихівським районним судом м. Львова.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку, що позовну заяву позивача не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України слід відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Разом з позовом була подана заява про забезпечення позову, яка не може бути розгляна, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 170, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанов.

2. Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Костецький Н.В.