Справа № 826/7507/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7507/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2018 (дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації у якому просив:

1) визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації щодо відмову ОСОБА_2 у видачі «посвідчення «інваліда війни».

2) зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації видати ОСОБА_2 «Посвідчення інваліда війни» і відповідний нагрудний знак «ветеран війни - інвалід».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Управлінням праці та соціального захисту населення незаконно відмовлено у видачі посвідчення інваліда війни та відповідного нагрудного знаку, оскільки він є особою, яка виконувала роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, та йому встановлено статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; необхідність надання будь-яких документів на підтвердження залучення до формувань цивільної оборони законодавством не передбачено.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2018 у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що ним було подано усі необхідні документи, що підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та залучення його до участі у складі формувань Цивільної оборони для ліквідації таких наслідків.

Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації до суду апеляційної інстанції подано заяву, в якій вказує, що оскільки Департамент не являється правонаступником Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, тому у нього відстуні підстави для видачі довідки про підтвердження залучення до формувань Цивільної оборони конкретних підприємств та окремих громадян.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 807900 згідно з якою позивачу встановлено третю групу інвалідності з 11 червня 2013 року, причиною якої є захворювання, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 15).

У подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 17 квітня 2018 року №36-1218 відповідач повідомив про відмову у видачі посвідчення інваліда війни та відповідного нагрудного знаку, у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували участь позивача у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони (а.с. 17).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази залучення позивача саме до невоєнізованого формування Цивільної оборони з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому підстав для видачі позивачу посвідчення інваліда війни та відповідного нагрудного знаку немає.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон №3551-ХІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

В силу вимог частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII (до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 6 червня 1975 року № 90, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

З огляду на зазначені правові норми обов'язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, та доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони.

Як свідчать матеріали справи, з копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 вбачається, що позивач 04.07.1988 був прийнятий на роботу до Управлінням будівництва Чорнобильської АЄС каменярем 2 розряду на уч. №2 СМК-1 (а.с. 10).

Згідно наявних в матеріалах справи копій довідок № 09-446 від 07.02.1997 та №445 від 28.02.2015 виданої Управлінням будівництва Чорнобильської АЄС позивач дійсно був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою Ради міністрів СССР і ВЦСПС від 05.07.1986, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СССР № 1173 від 22.08.1956: з 04.07.1988 по 31.07.1988, з 01.08.1988 по 31.08.1988 (а.с. 75, 77).

У відповідності до розпорядження Управління будівництва Чорнобильської АЄС №1 від 27.04.1986 у зв'язку з аварією на ЧАЕС та на виконання Указу Ради Міністрів СРСР про залучення цивільних формувань підприємств цивільної оборони зобов'язано організувати виробництво на об'єктах згідно вказівок Урядової Комісії (а.с. 67).

Відповідно до пункту 5 листа Союзатоменерго № 672с від 06.12.1998 передбачено, що ліквідація настілків радіаційних аварій моде проводитися песорналом станції або в складі звичайної цехової структури, або страктури ЦО. Переведення персоналу до структури ЦО є обов'язковим при виникненні гіпотетичної аварії на АС або введення періоду «Загальної готовності ЦО» (а.с.68)

Таким чином позивач, як співробітник ЧАЕС був залучений до ліквідації наслідків аварії та його залученні відбулося з обов'язковим переведенням до структури цивільної оборони.

Крім того, згідно інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 22 березня 2016 року №01.1-14/494-3 у відповідності до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи, та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

З урахуванням вищевикладеного, формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 18).

Вищевикладене свідчить про те, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони на виконання розпорядження начальника Управління будівництва Чорнобильської АЄС є встановленим та має документальне підтвердження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належить до інвалідів війни та має право на встановлення статусу інваліда війни.

Абзацом 2 пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 № 302 (далі - Положення № 302) встановлено, що «посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Вимогами п. 3 Положення № 302 передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (ст. 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - інвалід».

Згідно із п. 10 даного Положення «посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Позицію відповідача про те, що статус інваліда війни встановлюється лише особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони про залучення підприємств, установ (наказ або розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до вказаного формування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законодавством України та підзаконними (іншими нормативно-правовими) актами не встановлені конкретні підстави та документи, які підтверджують факт залучення та участі особи в складі цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та не визначено порядку надання статусу інваліда війни особам залученим до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у встановленні статусу інваліда війни, а також необхідності зобов'язати відповідача видати ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни і відповідний нагрудний знак.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2018 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації щодо відмову ОСОБА_2 у видачі «посвідчення «інваліда війни».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації (,адреса: 02232, м. Київ-232, вул. Закревського, 87-Д) видати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 02156, АДРЕСА_1) «Посвідчення інваліда війни» і відповідний нагрудний знак.

Постанова набирає законної з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Л.В. Бєлова

Н.В. Безименна