Справа № 336/974/18
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Голубкової М.А.

за участю секретаря Когут С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВВДР УПП в Запорізькій області Григоренко Олексія Вікторовича про оскарження неправомірних дій працівника поліції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора ВВДР УПП в Запорізькій області Григоренко Олексія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначено, що 20.02.2018 року в м. Запоріжжі по вул. Сєдова на ОСОБА_1 складено постанову серії АР № 380388 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1020 грн. за те, що 20.02.2018 року він ОСОБА_1 по вул. Сєдова в м .Запоріжжя будучи власником АЗС, розмістив з порушенням вимог ДБН дорожні знаки.

Вважає, що Постанова є протиправною та незаконною і підлягає скасуванню з тих підстав, що він не є власником жодного автозаправного комплексу, а також земельних ділянок по вул. Сєдова в м. Запоріжжі, тому в розумінні ст.. 140 КУпАП не є суб'єктом правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву за змістом якої: позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Відповідач старший інспектор з обслуговування ВВДР УПП в Запорізькій області до суду не з'явився, підстави неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.

Вивчивши позов, надані письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.02.2018 року в м. Запоріжжі по вул. Сєдова на ОСОБА_1 складено постанову серії АР № 380388 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1020 грн. за те, що 20.02.2018 року він ОСОБА_1 по вул. Сєдова в м .Запоріжжя будучи власником АЗС, розмістив з порушенням вимог ДБН дорожні знаки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням(проступком) визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Статтею 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Суб'єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 вказаної статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених, законом.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так відповідачем не надано жодних заперечень на позовну заяву, матеріали фото/відеофіксації на адресу суду не направлялись, жодних об'єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП відповідачем не надано.

Також слід зауважити, що постанова про накладення адміністративного стягнення та матеріали позову не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 є посадовою особою до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

За таких обставин, враховуючи що ОСОБА_1 не є посадовою особою якою допущено порушення, суд приходить до висновку, що останній не є суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст.. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВВДР УПП в Запорізькій області Григоренко Олексія Вікторовича про оскарження неправомірних дій працівника поліції - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення № АР 380388 від 20.02.2019 року, винесену старшим інспектором з обслуговування ВВДР УПП в Запорізькій області Григоренком Олексієм Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП на ОСОБА_1.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Голубкова М.А.