Справа № 825/2130/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2130/18 Суддя (судді) першої інстанції: Д`яков В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Аліменка В.О., Мельничука В.П., при секретарі Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІI-ої групи інвалідності, викладене у формі Протоколу від 06.04.2018 № 37;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням позивачу ІI-ої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він звертався до відповідача із заявою щодо призначення та виплати одноразової допомоги, однак йому було протиправно відмовлено у зазначеному.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що право позивача на одноразову грошову допомогу виникає на момент встановлення інвалідності, отже така допомога повинна призначатися та виплачуватися, у встановленому законом порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1970 по 25.05.1995 проходив кадрову військову службу на офіцерських посадах в лавах Збройних Сил України та у період з 05.03.1982 року по 05.04.1984 року брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку у Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_1 від 07.06.1995, витягом з наказу військового коменданта Херсонського гарнізону від 31.03.1995 року № 18 та довідкою Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату від 21.06.2016 № 3/136.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 23.09.2016 № 4094, підтверджено наявність у позивача захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

За даними довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 319711 від 26.10.2005 р. за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтеробов`язку.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 073545 від 29.10.2008 за результатами повторного огляду ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтеробов`язку.

В подальшому - 21.11.2017 позивачу встановлено другу групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 21.11.2017 серії АВБ №058001.

07.02.2018 Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та документами, необхідними для отримання одноразової грошової допомоги.

Листом від 12.02.2018 року № 5/543с Чернігівський обласний військовий комісаріат заяву позивача, з пакетом відповідних документів, направлено на розгляд комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Як вбачається з Протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.04.2018 № 37, комісією Міністерства оброни України прийнято рішення про відмову у призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що, зміна групи інвалідності позивача з III на II відбулась понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, а згідно з абзацом 2 частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011- XII у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Крім того, позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25 грудня 2013 року № 975.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги - лютий 2018 року) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції, що діяла у лютому 2018 року) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

Пунктом 2 зазначеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (надалі за текстом - Закон №2011-ХІІ).

Так, статтею 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності (26.10.2005 року) було передбачено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Оскільки, статтею 16 Закону №2011-ХІІ, яка діяла на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності, не було передбачено виплату одноразової грошової допомоги, право на її отримання у позивача відсутнє.

З огляду на наведені правові, колегія суддів дійшла висновку, що Міністерством оборони України було правомірно відмовлено у призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 11 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя В.П.Мельничук