Справа № 705/2558/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/2558/17 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування акту роботи атестаційної комісії по психологічному вивченню морально-ділових якостей, наказів про звільнення з військової служби, поновлення на військовій службі та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому, з урахуванням заяв про уточнення та збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 120 від 19.05.2017 р. в частині звільнення її з військової служби у запас за пунктом «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- визнати протиправним та скасувати акт роботи атестаційної комісії по психологічному вивченню морально-ділових якостей військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_2 з психологічного вивчення її морально-ділових якостей;

- поновити її на військовій службі в якості солдата радіотелеграфіста взводу зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 ;

- стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_2 на її користь грошове забезпечення з 01.05.2017 р. по 19.05.2017 р. включно, з належними надбавками;

- стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_2 на її користь грошове забезпечення з належними надбавками за вимушений прогул з 20.05.2017 р. по час поновлення на службі;

- скасувати наказ № 115 від 30.09.2016 р. (№ 273 за військовим квитком) про призначення на посаду «кухаря»;

- скасувати наказ № 92 від 14.02.2017 р. (№ 89 від 11.02.2017 р. за військовим квитком) про переміщення на посуду «швець»;

- скасувати наказ від 19.05.2017 №44-РС (по особовому складу) про звільнення з військової служби за контрактом у запас.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що висновки атестаційної комісії по психологічному вивченню морально-ділових якостей військовослужбовців нічим не підтверджено. ОСОБА_1 стверджувала, що накази про накладення дисциплінарних стягнень чи переведення по службі до неї не доводились і вона з ними ознайомлена не була. Насамкінець, позивач посилалась на те, що відповідно до приписів Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється лише у разі застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 19.05.2017 № 44-РС про звільнення радіотелеграфіста взводу зв`язку ОСОБА_1 на підставі пункту «е» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) у зв`язку з невиконанням службових обов`язків. Скасовано наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 19.05.2017 № 120 про звільнення позивача з військової служби у запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом «е» частини восьмої (через службову невідповідність) у зв`язку з невиконанням службових обов`язків. Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі на посаді радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_1 , яка є правонаступником військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , з 20 травня 2017 року. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача надбавку за виконання особливо важливих завдань у сумі 171 грн. 61 коп., щомісячну премію у сумі 2208, 90 грн. та щомісячну додаткову грошову винагороду у сумі 1634 грн. 25 коп., всього 4014, 76 (з врахуванням обов`язкових податків і зборів) за період з 01.05.2017 р. по 19.05.2017 р. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.05.2017 р. по 20.04.2018 р. у сумі 80 816 грн. 05 коп. Рішення суду в частині поновлення на службі допущено до негайного виконання. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник посилається на те, що окружний адміністративний суд не надав належної оцінки доказам щодо порушення позивачем військової дисципліни, самовільного залишення військової частини та нестатутних взаємовідносин.

На думку апелянта суд попередньої інстанції зробив помилковий висновок про причинно-наслідковий зв`язок між останнім дисциплінарним стягненням та звільненням на підставі пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2016 р. між Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України полковника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу.

Наказом № 122 від 14.05.2016 р. позивача направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_2 для проходження служби старшим телефоністом взводу зв`язку 10 окремого мотопіхотного батальйону.

Відповідно до наказу №140 від 20.05.2016 р. позивача призначено телефоністом-лінійним наглядачем 2 відділення зв`язку взводу зв`язку та допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою помічника командира батальйону з правової роботи.

Згідно наказу № 115 від 30.09.2016 р. ОСОБА_1 , увільнено від займаної посади телефоніста-лінійного наглядача 2 відділення зв`язку взводу зв`язку та призначено на посаду кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення.

Наказом № 92 від 14.02.2017 р. ОСОБА_1 призначено на посаду швеця ремонтної майстерні взводу матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно наказу №116 від 15.05.2017 р. позивача переведено на посаду радіотелеграфіста.

17.05.2017 р. командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 затверджено акт роботи атестаційної комісії по психологічному вивченню морально-ділових якостей військовослужбовців військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .

Цим актом зафіксовано, що за період з 14.03.2016 р. по 07.05.2017 р. позивач за порушення військової дисципліни, за запізнення на шикування та за недбале ставлення до службових обов`язків отримувала дисциплінарні стягнення:02.06.2016 р. догана; 05.06.2016 р. догана; 22.06.2016 р. сувора догана; 24.07.2016 р. догана; 20.07.2016 р. сувора догана; 19.08.2016 р. догана; 19.08.2016 р. сувора догана; 09.09.2016 р. сувора догана; 07.10.2016 р. догана; 08.02.2017 р. догана; 13.02.2017 р. сувора догана.

Із наведеного атестаційна комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не спроможна виконувати бойові завдання у зоні проведення Антитерористичної операції та ППД у зв`язку з систематичним порушенням військової дисципліни та підривом бойової готовності частини.

За цим висновком позивача доцільно звільнити з лав Збройних сил України за службовою невідповідністю.

Наказом № 44-РС від 19.05.2017 р. позивача звільнено з військової служби за контрактом у запас на підставі пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У порядку виконання дисциплінарного стягнення видано наказ № 120 від 19.05.2017 р. про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі за текстом «Закон № 2232-XII») військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 6 названої статті Закону № 2232-XII військову службу за контрактом осіб рядового складу віднесено до одного з видів військової служби.

Згідно пункту «б» частини 2 статті 26 Закону № 2232-XII (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Підпунктом «и» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

За змістом підпункту «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону № 2232-XII під час дії особливого періоду, з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, особи рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу звільняються з військової служби через службову невідповідність у разі невиконання службових обов`язків.

Згідно частини 9 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України N 1153/2008 від 10 грудня 2008 р. (надалі за текстом «Положення»).

Відповідно до пункту 228 Положення звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі:

- застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України;

- прийняття рішення про звільнення осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (крім прапорщиків і мічманів) за фактом невиконання (неналежного виконання) ними службових обов`язків, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків;

- неможливості призначення військовослужбовця, якому відмовлено (якому скасовано) у відповідній формі допуску до відомостей, що становлять державну таємницю, на посаду, яка не передбачає такого допуску, та неможливості звільнення з військової служби за іншими підставами, передбаченими законодавством.

Згідно пункту 228-1 Положення звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (надалі за текстом «Дисциплінарний статут»).

Відповідно до підпункту «ж» пункту 49 Дисциплінарного статуту на солдатів (матросів) (крім військовослужбовців строкової військової служби), може бути накладено стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Підпунктом «ж» пункту 59 командиру полку (корабля 1 рангу), бригади надано право звільняти з військової служби солдатів (матросів), сержантів (старшин) служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Із наведеного випливає, що до ОСОБА_1 , як до солдата служби за контрактом, могло бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність у разі невиконання службових обов`язків.

Враховуючи що позивач проходила військову службу не за призовом під час мобілізації, її звільнення через службову невідповідність могло бути здійснене лише у разі застосування до неї відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, як це установлено пунктом 228 Положення.

Як зазначалось вище в силу приписів підпункту «ж» пункту 49 Дисциплінарного статуту звільнення з військової служби за службовою невідповідністю є окремим видом дисциплінарного стягнення.

Згідно пункту 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Пунктом 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

У даній правовій ситуації до ОСОБА_1 застосовувались дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани.

При цьому судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що після накладення останнього дисциплінарного стягнення позивачем знову вчинено правопорушення, яке б мало наслідком звільнення через службову невідповідність у зв`язку з невиконання службових обов`язків.

За приписами пункту 91 Дисциплінарного статуту заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим.

Таким чином, помилковим є посилання скаржника на те, що позивач неодноразово порушувала військову дисципліну та допускала нестатутні взаємовідносини.

Можливо зазначені факти і могли бути підставою для звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, однак звільнення позивача на підставі підпункту «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону № 2232-XII є неправомірним.

З огляду на викладене судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 11 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна