Справа № 2340/3673/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року справа № 2340/3673/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову, викладену в листі №3135/0/95-18 від 25.07.2018, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання від 04.07.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.07.2018 звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради (за межами населеного пункту), проте 31.07.2018 рекомендованим листом отримав відмову у наданні такого дозволу, яка вмотивована тим, що земельна ділянка площею 2,0 га в адмінмежах Шабельниківської сільської ради, входить до складу земельної ділянки площею 23,4 га кадастровий номер НОМЕР_2 в адмінмежах Шабельниківської сільської ради, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах.

Вважає відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України з тих підстав, що вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, при цьому в листі відповідача №3135/0/95-18 від 25.07.2018 не наведено жодної з них.

Відповідач проти позову заперечив. 09.11.2018 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що земельна ділянка площею 2,0 га, яку позивач має намір отримати у власність, входить до складу земельної ділянки площею 23,4 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради, включеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №91 від 20.03.2018 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання надати дозвіл зазначив, що зобов'язання відповідача вчинити конкретні дії є порушенням дискреційних повноважень, які надані органу виконавчої влади.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах №91 від 20.03.2018 земельна ділянка площею 23,4000 га кадастровий номер НОМЕР_2 в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах. Надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в оренду терміном на 7 років за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Затверджено умови продажу - продаж права оренди строком на 7 років.

Позивач ОСОБА_1 04.07.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотання від 23.05.2018 (вх. Т-5204/0/94-18) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації. До заяви було додано копії паспорта та ідентифікаційного коду заявника; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; довідка про відсутність у власності позивача земельної ділянки на території Шабельниківської сільської ради.

Відповідач листом №3135/0/95-18 від 25.07.2018 відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з посиланням на ті обставини, що земельна ділянка площею 2,0 га в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради входить до складу земельної ділянки площею 23,4 га кадастровий номер НОМЕР_2, яка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Земельним кодексом України.

Згідно статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення.

Згідно частини 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно частини 3 вказаної статті землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Статтею 23 Земельного кодексу України визначено, що землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання; визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Стаття 81 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 визначено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр в межах наданих йому повноважень розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7).

Згідно з вказаними приписами відповідач у справі Головне управління Держгеокадастру наділений повноваженнями щодо безоплатної передачі у власність громадянам України земельних ділянок, які є державною власністю.

Порядок набуття права власності на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності визначений статтями 116, 118 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 136 Земельного кодексу України визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на неї на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність іншої особи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №806/3708/15 і застосовується судом при вирішенні даної справи згідно частини 5 статті 242 КАС України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, судом встановлено, що на час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 04.07.2018 спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах №91 від 20.03.2018.

Так, у Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу прав на них на земельних торгах, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №91 від 20.03.2018, зазначена земельна ділянка з кадастровим номером площею 23,4 га кадастровий номер НОМЕР_2.

При цьому, з викопіювання з картографічних матеріалів земель в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради, доданого до заяви позивача від 04.07.2018 вбачається, що земельна ділянка площею 2,0 га, яку мав намір отримати позивач власність, входить до складу земельної ділянки площею 23,4 га з кадастровим номером НОМЕР_2, виставленої для продажу прав на них на земельних торгах згідно наказу №91 від 20.03.2018.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач довів, що відмова у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки є законною, відтак позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір, витрати на правничу допомогу) відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 19753, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко