Справа № 286/2763/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 286/2763/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

13 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Невмержицького Сергія Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року позивач звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що не зважаючи на постановою Овруцького районного суду від 06.03.2017 року, якою було визнано дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому в переведенні його з пенсії призначеної по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи протиправними та зобов'язано Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити його переведення з пенсії інваліда другої групи, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, відповідно до п.2, п.10, п.12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», яку ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 було залишено без змін, йому не було призначено пенсію. У зв'язку з чим, вважає. що відповідач діє всупереч вимогам Закону, оскільки не виконує вищезазначені рішення суду.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

12 вересня 2018 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

22 листопада 2018 року до суду від відповідача надійшли пояснення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні щодо вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що постановою Овруцького районного суду від 06.03.2017 було визнано дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_2 в переведенні його з пенсії призначеної по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи протиправними та зобов'язано Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити переведення ОСОБА_2 з пенсії інваліда другої групи, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, відповідно до п.2, п.10, п.12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 вказану постанову було залишено без змін.

Ухвалою Овруцького районного суду від 10.05.2017 було відмовлено в задоволенні заяви Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про роз'яснення судового рішення Овруцького районного суду по вказаній вище справі. Суд зазначив, що в мотивувальній частині постанови Овруцького районного суду від 06.03.2017 та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 було зроблено посилання на норми Закону, які підлягають застосуванню при вирішенні питання переведення позивача на пенсію державного службовця по інвалідності та зазначено на необхідність при виконанні вказаного рішення суду застосувати чинне законодавство з урахуванням вищевказаних правових норм.

19 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою з приводу невиконання вищевказаних рішень судів та не призначення йому пенсії по інвалідності другої групи.

Листом від 11.08.2017 року №4974/03 (а.с.13) Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало відповідь в якому було повідомлено позивача, що оскільки в постанові Овруцького районного суду від 06.03.2017 року та ухвалі Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року не зазначено з якої дати необхідно перевести його на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу», тому відповідний перерахунок був проведений з дати набрання законної сили постановою суду, тобто з 03.04.2017 року. Розмір пенсії з вказаної дати становить 5765,50 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем подано заяву до відповідача про переведення з одного виду пенсії на інший 05.08.2016року, що не заперечується останнім, то відповідно він має право на перерахунок пенсії саме з 05.08.2016 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Тобто, право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів є невід'ємним правом фізичних і юридичних осіб, гарантованим Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як встановлено з матеріалів справи постановою Овруцького районного суду від 06.03.2017 було визнано дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_2 в переведенні його з пенсії призначеної по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи протиправними та зобов'язано Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити переведення ОСОБА_2 з пенсії інваліда другої групи, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи, відповідно до п.2, п.10, п.12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 вказану постанову було залишено без змін.

На виконання вказаної постанови відповідачем було здійснено перерахунок пенсії з дати набрання законної сили постанови Овруцького районного суду, тобто з дати винесення ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року та в розмірі 60 відсотків від посадового окладу, надбавки за ранг, вислугу років установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби станом на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби станом на 02.08.2016 року та надбавки за високі досягнення у праці і премії з травня по липень 2-16 року та доплати до пенсії інваліду другої групи, що становить 5765,50 грн.

Колегія суддів зазначає, що основними аргументами адміністративного позову було те, що ОСОБА_2 не погоджується з нарахованою відповідачем сумою пенсії державного службовця по інвалідності другої групи, а також з тим що перерахунок пенсії здійснено не здати звернення до Пенсійного фонду з відповідною заявою, а з дати набрання законної сили постанови Овруцького районного суду від 06.03.2017 року, а саме з 03.04.2017 року.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності дій Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 у сумі 5765,50 грн., колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про Державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

В ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" законодавець закріпив, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених правових норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, 14.09.2016 року постановою Кабінету Міністрів України №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" був затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який регламентує, в тому числі, порядок призначення пенсій державним службовцям.

Відповідно до п.п.1,2 цього Порядку пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктами 10,12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.4 даного Порядку пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі, коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

У постанові від 04.03.2014 по справі №21-350а13 Верховний Суд України зазначив, що Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Тобто, перевагу надано спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»).

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи NN 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

За таких обставин, відповідач мав включити при призначенні позивачу пенсії державного службовця по інвалідності другої групи у його заробіток (дохід) для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та інші виплати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і які зазначено в довідках виданих Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області від 02.08.2016.(а.с.16-19).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається зі змісту постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року суд не зазначав у своїй постанові яку конкретну суму необхідно виплачувати позивачу після здійснення її перерахунку, а лише послався на Закон України "Про державну службу".

Колегія суддів зауважує, що вказана постанова набрала законної сили та не була оскаржена органом Пенсійного фонду до касаційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом не підлягають доказуванню.

Суд звертає увагу, що в даному випадку судом апеляційної інстанції не розглядається питання переведення позивача з пенсії призначеної по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця по інвалідності другої групи відповідно до Закону України " Про державну службу", оскільки вказані обставини уже були встановлені вищезазначеними судовими рішеннями.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності призначення та перерахунку пенсії ОСОБА_2 саме з 03 квітня 2017 року, тобто з моменту набрання законної сили постанови Овруцького районного суду, суд зауважує слідуюче.

Відповідно до положень ст.ст. 83, 84, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи вищенаведені правові норми колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем подано заяву до відповідача про переведення з одного виду пенсії на інший 05.08.2016року, що не заперечується останнім, то відповідно він має право на перерахунок пенсії саме з 05.08.2016 року.

У зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії стосовно перерахунку пенсії позивачу, здійсненні відповідачем з 03 квітня 2017 року є протиправними.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що функції щодо нарахування розміру пенсії віднесено до компетенції відповідача та суд не уповноважений здійснювати розрахунок сум виплат, а тому у вказаній частині вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наведені апелянтом аргументів, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Водночас, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, оскаржуваним рішенням суд першої інстанції також задовольнив позов ОСОБА_2 в частині стягнення з Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України моральної шкоди.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, оскільки будь яких доводів та аргументів у поданій апеляційній скарзі Овруцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з вказаного питання відповідачем не зазначено.

Мотивація апеляційної скарги суб'єкта владних повноважень зводиться лише до порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального Закону по сумі нарахування пенсії та дати нарахування, однак будь - яких мотивацій та аргументацій порушення законодавства при прийнятті Овруцьким районним судом Житомирської області оскаржуваного рішення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в апеляційній скарзі не зазначено.

Оскільки, суд апеляційної інстанції може переглядати апеляційну скаргу в її поданих межах, то в даному випадку колегія суддів оцінює рішення суду першої інстанції тільки виходячи з мотивів та аргументів апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає надані відповідачем пояснення, по стягненню з Пенсійного фонду моральної шкоди, оскільки вказані обставини не були зазначені в обґрунтуванні апеляційної скарги і не мають ознак додатково поданих доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 грудня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.