Справа № 160/7482/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Справа № 160/7482/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
У жовтні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 01.09.1977 р. по 30.06.1982 р. та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. на шахті ім.С.М.Кірова в/о Стахановвугілля;
- зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення за її призначенням, тобто з 19.04.2018 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою та всіма необхідними документами для призначення пільгової пенсії, проте відповідачем було надано відмову. Періоди праці позивача, які не враховані пенсійним фондом до його пільгового стажу, підтверджені та зафіксовані в його трудовій книжці. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження за ст.263 КАС України.
Відповідачем до суду 25.10.2018 року було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що період роботи позивача з 10.01.1981 р. по 30.06.1982 р. та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. згідно записів в трудовій книжці №2-5 неможливо включити до пільгового стажу та визначити зайнятість повного робочого дня в шахті під землею по виробництву вугілля. Уточнюючу довідку для призначення пільгової пенсії яка передбачена законодавством витребувати неможливо, оскільки шахта ім. С.М. Кірова виробничого об'єднання «Стахановвугілля» розташована на тимчасово окупованій території в м.Голубінка, Луганської області (раніш м.Кіровськ, Ворошиловградської області, територіальне місцезнаходження підприємства), до моменту виведення всіх незаконних збройних формувань (Закон України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»).
В період з 01.09.1977 р. по 10.01.1981 р. позивач згідно диплому Б №908395 взагалі навчався в середньому професійно-технічному училищі №59, а до осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, визначених у статтях 11 та 14 Закону про пенсійне страхування, не належать студенти (слухачі), а отже, вони не є застрахованими особами, тому цей період навчання до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, як до 01.01.2004 р., так і після цієї дати, законодавством не передбачено.
Відповідно до наданих позивачем документів до загального трудового стажу можливо зарахувати 20 років 11 місяців 8 днів, за відсутності пільгової довідки згідно постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року пільговий стаж відсутній, а отже в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено, а тому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.04.2018 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом від 17.07.2018 року за №570/03-09/26 відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як період роботи з 10.01.1981 р. по 30.06.1982 р. та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. згідно записів в трудовій книжці №2-5 неможливо включити до пільгової стажу та визнати зайнятість повний робочий день в шахті під землею по виробництву вугілля.
Не погодившись із відмовою, позивач 23.07.2018 року повторно звернувся на гарячу лінію ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою №гр-834921.
Листом № 650/03-09/26 від 01.08.2018 року відповідачем було відмовлено в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах, з тих підстав, що у позивача відсутня пільгова довідка, витребувати яку неможливо у зв'язку з тим що шахта ім. С.М.Кірова в/о «Стахановвугілля», де працював позивач, розташована на тимчасово окупованій території в м.Голубівка, Луганської області.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зазначено, що на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають право, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на один рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, право на пільгову пенсію за Списком №1 мають особи які виконують підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.
Згідно з частиною 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).
Аналогічні положення закріплене і в Порядку підтвердження наявного трудового стажу), відповідно до пункту 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, імя та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у звязку з цим винагороди.
Зазначені положення також законодавчо закріплені статтею 48 КЗпП України.
Відповідно до розрахунку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, загальний страховий стаж позивача складає 20 років 11 місяців 8 днів.
Як видно з даних трудової книжки БТ-І № 33552657 позивач:
- з 10.01.1981 р. по 29.06.1982 р., відповідно до наказу №62к від 10.01.1982 року працював на шахті ім.С.М.Кірова в/о «Стахановвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею;
- з 29.06.1982 р. по 04.12.1982 р. працював на посаді учень гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею;
- з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. згідно з наказом № 490801 від 04.12.1982 р. працював переведеним гірником очисного забою підземного з повним робочим днем під землею.
Вказані періоди роботи підтверджені та зафіксовані в трудовій книжці позивача, за пунктами 2-5. Записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обовязковою умовою для такого підтвердження.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, м.Голубінка, Луганської області (раніше м.Кіровськ), є непідконтрольною територією Луганської області.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Отже, враховуючи положення зазначеної статті, недійсними є документи, які видані саме незаконними органами влади на неконтрольованій території.
Судом також враховано і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Наведене свідчить, що документи, видані підприємствами, органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ.
Крім того судом було встановлено, що на момент звернення позивача до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, позивачу вже виповнилось 56 роки, а тому у остатнього були всі підстави для отримання даного виду пенсії.
При цьому посилання відповідача на неможливість зарахування пільгового стажу через неможливість перевірити наданні позивачем уточнюючі довідки позивача, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки підтвердження трудового стажу є обовязковим в разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу. Разом з тим в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємств, а тому зазначені відомості не потребують інших підтверджень.
Суд зазначає, що посилання відповідача як на підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на те, що трудовий стаж, набутий ним на підприємстві, що на час звернення із заявою про призначення пенсії перебуває на території, яка непідконтрольна українській владі й відсутня можливість здійснення перевірки страхового стажу, не узгоджуються з нормами законодавства, та суперечить фактичним обставинам справи, а тому судом при прийнятті рішення до уваги не береться.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом із цим, в позовній заяві позивач також просить зарахувати до пільгового стажу період роботи саме з 01.09.1977 року по 30.06.1982 року та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. на шахті ім.С.М.Кірова в/о Стахановвугілля, проте обґрунтовує стаж лише у періоди з 10.01.1981 р. по 29.06.1982 р., з 29.06.1982 р. по 04.12.1982 р., з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р.
Натомість, у період з 01.09.1977 р. по 10.01.1981 р. позивач згідно диплому Б №908395 взагалі навчався в середньому професійно-технічному училищі №59, а до осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, визначених у статтях 11 та 14 Закону про пенсійне страхування, не належать студенти (слухачі), а отже, вони не є застрахованими особами, тому цей період навчання до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, як до 01.01.2004 р., так і після цієї дати, законодавством не передбачено. Крім того позивач, у своїх заявах на адресу відповідача, про даний період його навчання також не зазначав.
Суд також вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення за її призначенням, тобто з 19.04.2018 року, оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
За таких обставин, суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 10.01.1981 р. по 29.06.1982 р. та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. на шахті ім.С.М.Кірова в/о Стахановвугілля та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з часу його звернення за її призначенням, тобто з 19.04.2018 року, а у задоволенні решти позову відмовити з викладених вище підстав.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 514970 від 08.10.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 352,40 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.01.1981 р. по 29.06.1982 р. та з 04.12.1982 р. по 18.01.1984 р. на шахті ім.С.М.Кірова в/о Стахановвугілля та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з часу його звернення за її призначенням, тобто з 19.04.2018 року.
У задоволенні решти позову відмовити.
Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.