Справа № 826/9905/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9905/18 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду міста Києва, голови Шевченківського районного суду міста Києва, керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва про визнання протиправними рішень та дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним видання Шевченківським районним судом міста Києва 22 грудня 2017 року копії ухваленого у цивільній справі № 761/18098/16-д "заочного" рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 квітня 2017 року без відмітки про те, що це судове рішення ще не набрало законної сили, або ж з відміткою про те, що воно набрало законної сили, визнати протиправними дії та бездіяльність голови Шевченківського районного суду міста Києва Савицького Олега Антоновича, які полягали в неналежному контролі за діяльністю апарата Шевченківського районного суду міста Києва, що призвело до протиправної видачі Шевченківським районним судом міста Києва 22 грудня 2017 року копії ухваленого у цивільній справі № 761 /18098/16-ц "заочного" рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 квітня 2017 року без відмітки про те, що це судове рішення ще не набрало законної сили, або ж з відміткою про те, що воно вже ніби-то набрало законної сили; наданні позивачу протиправного висновку від 26 квітня 2018 року про те, що копія ухваленого у цивільній справі № 761/18098/16-д "заочного" рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 квітня 2017 року без відмітки про те, що це судове рішення ще не набрало законної сили, або ж з відміткою про те, що воно вже ніби-то набрало законної сили, була видана Шевченківським судом міста Києва ніби-то на законних підставах; непроведенні службового розслідування за заявою позивача від 2 квітня 2018 року з метою з'ясувати відповіді на поставлені в ній запитання та не наданні мені цих відповідей; зобов'язати голову Шевченківського районного суду міста Києва та керівника апарата Шевченківського районного суду міста Києва провести службове розслідування за моєю заявою від 2 квітня 2018 року та надати відповіді на поставлені у ній запитання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що вимоги ухвали суду першої інстанції від 04 липня 2018 року про залишення позовної заяви без руху виконано в повному обсязі, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження

Постановлюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали, якою позовну заяву залишено без руху.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, ухвала про залишення позовної заяви без руху має містити виявлені недоліки та спосіб їх усунення.

Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Підставою для залишення позовної заяви стало порушення позивачем вимоги щодо суб'єктного складу учасників справи. Крім того, оскільки позивач разом із позовною заявою подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, а надана довідка за формою ОК-7 не відображає все джерело доходів позивача, суд першої інстанції зобов'язав надати на підтвердження матеріального становища надати довідку про доходи за 2017 рік.

Інших недоліків позовної заяви в ухвалі суду першої інстанції від не зазначено.

16.08.2018 на виконання вимог ухвали суду першої інстанції позивачем було надано позовну заяву з уточненими позовними вимогами та Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017 рік.

Так, положеннями частини першої ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

З матеріалів справи вбачається, що способом усунення виявлених недоліків, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено - надати довідку про доходи за 2017 рік.

Наразі, колегія суддів звертає увагу, що позивачем фактично усунуто недолікі адміністративного позову в спосіб запропонований судом першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказував, що позивачем не було додано жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору на час подання позовної заяви.

Разом з тим, суд першої інстанції жодним чином не аргументував висновок, що подана позивачем довідка не є належним та безумовним підтвердженням відсутності коштів або скрутного матеріального становища позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, судом першої інстанції не наведено мотивів відмови у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, рішення за наслідками розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору не ухвалено.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду міста Києва, голови Шевченківського районного суду міста Києва, керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва про визнання протиправними рішень та дій, зобов'язати вчинити дії.

Так, згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи щодо підстав для повернення заяви.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду міста Києва, голови Шевченківського районного суду міста Києва, керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва про визнання протиправними рішень та дій, зобов'язати вчинити дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.12.18.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма