Справа № 826/9515/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2018 року № 826/9515/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16)
до третя особа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) Публічне акціонерне товариства «Укрнафта»
про визнання протиправною та скасування постанови ВП №56311178 від 08 червня 2018 року,-
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна служба геології та надр України (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), в якому просить: скасувати постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08 червня 2018 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №56311178.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що Державною службою геології та надр України подано на рішення адміністративній справі №826/15869/17 касаційну скаргу, адже рішення є протиправним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача стверджує, що при розгляді справи №826/15869/17 суди першої та другої інстанції приймали до уваги рішення суду у справі №826/15532/16 щодо скасування деяких пунктів Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, і враховуючи факт того, що підставою для відмови у продовженні строку дії спеціальних дозволів на користування надрами слугували пункти, які скасовані, прийшли до висновку щодо протиправності дій Державної служби геології та надр України.

На думку позивача, судами не було взято до уваги, що заяви на продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами поверталися у 2016 році, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/15532/16 набрала законної сили лише 17 січня 2017 року, тобто не можна говорити про протиправність дій Державної служби геології та надр України в рамках посилання на чинні норми Порядку №615. В даному випадку, суди попередніх інстанцій порушили принцип права щодо незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який закріплений часиною 1 статті 58 Конституції України. Таким чином, повноваження Державної служби геології та надр України, у контексті позовних вимог ПАТ «Укрнафта» щодо продовження строку дії спеціальних дозволів, є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій, що свідчить про безпідставність заявлених вимог в судовому порядку. Відтак, рішення судів, за якими винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, суперечать нормам Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Представник відповідача копію вказаної ухвали суду від 21 червня 2018 року отримав 03 липня 2018 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

15 серпня 2018 року представник відповідача надіслав до суду матеріали виконавчого провадження №56311178.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та залучено його до участі у справі в якості третьої особи.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» подав до суду письмові пояснення, в яких стверджує, що судами, які розглядати по суті справу №826/15869/17 надано оцінку тим аргументам, якими позивач обґрунтовує протиправність оскаржуваної постанови від 08 червня 2018 року №56311178. За наслідками розгляду цієї справи шляхом застосування положень пункту 15 Порядку №615 по відношенню до спірних правовідносин, судами встановлено, що погодження надрокористувачами з Міністерством екології та природних ресурсів України повинно бути здійснено Державною геології та надр України у строки, встановлені Порядку №615. Цей висновок відображено безпосередньо у тексті рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року №826/15869/17.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Геннадієм Івановичем, при примусовому виконанні виконавчого листа №826/15869/17, виданого 20 квітня 2018 року Окружним адміністративним судом м. Києва, прийнято постанову про накладення штрафу (ВП №56311178).

Вказаною постановою встановлено, що 04 травня 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на виконання рішення суду, копію постанови направлено сторонам. У строк, наданий на виконання рішення суду, боржником не виконано.

Пунктом 1 даної постанови за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, накладено на боржника - Державну службу геології та надр України штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн.

Незгода позивача із вказаною постановою про накладення штрафу зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, частиною 1 статті 28 Закону №1404-VIII передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Позивачем не заперечується факт отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження №56311178, а відтак і покладання на нього обов'язку щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року у справі №826/15869/17.

При цьому, порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною 6 статті 26 цього Закону передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року, у справі №826/15869/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, адміністративний позов - задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології на надр України щодо не прийняття наказів за наслідками розгляду заяв Публічного акціонерного товариства «Укрнафта з доданими документами про продовження строку дії з урахуванням заяв про внесення змін до: спеціального дозволу від 26.01.1998 №1222 на видобування вуглеводнів: газу природнього, нафти, газу розчиненого у нафті, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Росільнянського родовища (в межах другого ярусу складок, в інтервалі глибин 2100-3400 м); спеціального дозволу від 10.03.1998 №1266 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті Турутинського родовища; спеціального дозволу від 10.03.1998 №1268 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природнього, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Миколаївського родовища; спеціального дозволу від 10.03.1998 №1269 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природного, супутніх - етан, пропан, бутани Луквинського родовища (в інтервалі глибин 1,0-2,0 км, в межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 10.03.1998 №1273 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природного, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Довбушансько-Бистрицького родовища (в інтервалі глибин 2,0-4,5 км, у межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 23.03.2000 №2177 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природнього, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Пасічнянського родовища (в межах третього ярусу складок, в інтервалі глибин 3600-5000 м); спеціального дозволу від 26.03.1998 №1277 на видобування вуглеводнів: газу природного, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Андріяшівського родовища; спеціального дозволу №1278 від 26.03.1998 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті Орів-Уличнянського родовища (до глибини 4,0 км в межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 30.04.1998 №1347 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті Долинського родовища в межах першого ярусу складок до глибини 3200 м; спеціального дозволу від 13.05.1998 №1362 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний Струтинського родовища в межах першого ярусу структур до глибини 2700 м; спеціального дозволу від 25.05.1998 №1388 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Спаського родовища в межах першого ярусу складок до глибини 3300 м; зобов'язано Державну службу геології та надр України розглянути заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з доданими документами на продовження строку дії з урахуванням заяв про внесення змін до: спеціального дозволу від 26.01.1998 №1222 на видобування вуглеводнів: газу природнього, нафти, газу розчиненого у нафті, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Росільнянського родовища (в межах другого ярусу складок, в інтервалі глибин 2100-3400 м); спеціального дозволу від 10.03.1998 №1266 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті Турутинського родовища; спеціального дозволу від 10.03.1998 №1268 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природнього, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Миколаївського родовища; спеціального дозволу від 10.03.1998 №1269 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природного, супутніх - етан, пропан, бутани Луквинського родовища (в інтервалі глибин 1,0-2,0 км, в межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 10.03.1998 №1273 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природного, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Довбушансько-Бистрицького родовища (в інтервалі глибин 2,0-4,5 км, у межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 23.03.2000№№2177 на видобування вуглеводнів: нафти, газу, розчиненого у нафті, газу природнього, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Пасічнянського родовища (в межах третього ярусу складок, в інтервалі глибин 3600-5000 м); спеціального дозволу від 26.03.1998 №1277 на видобування вуглеводнів: газу природного, конденсату, супутніх - етан, пропан, бутани Андріяшівського родовища; спеціального дозволу від 26.03.1998 №1278 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті Орів-Уличнянського родовища (до глибини 4,0 км в межах першого ярусу складок); спеціального дозволу від 30.04.1998 №1347 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті Долинського родовища в межах першого ярусу складок до глибини 3200 м; спеціального дозволу від 13.05.1998 №1362 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний Струтинського родовища в межах першого ярусу структур до глибини 2700 м; спеціального дозволу від 25.05.1998 №1388 на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Спаського родовища в межах першого ярусу складок до глибини 3300 м, прийнявши за насідками такого розгляду наказ з урахуванням принципу мовчазної згоди, встановленої частиною шостою статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»; присуджено на користь Публічного акціонерного товариства ПАТ «Укрнафта» судові витрати в розмірі 35200,00 грн. (тридцять п'ять тисяч двісті гривень) за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Державної служби геології та надр України; встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 21 грудня 2017 в адміністративній справі №826/15869/17 шляхом подання Державною службою геології та надр України звіту про виконання рішення суду протягом тридцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

20 квітня 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи про примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Також, судом встановлено, що вказані вище судові рішення в адміністративній справі №826/15869/17 оскаржені позивачем до Верховного Суду.

Так, ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2018 року відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, однак відомості щодо зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року в адміністративній справі №826/15869/17 відсутні.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 08 червня 2018 року та наявних матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року не виконано. Крім того, позивачем як боржником у виконавчому провадженні №56311178 не наведено та не обґрунтовано існування поважних причин невиконання зазначеного судового рішення, яке у зв'язку з набранням ним законної сили є обов'язковим до виконання.

Суд звертає увагу, що обґрунтування позовних вимог в межах даного адміністративного спору зводиться позивачем до незгоди з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року.

Суд, в аспекті викладеної підстави позову, зауважує, що оскарження до касаційного суду відповідних рішень судів не свідчить про протиправність винесення Департаментом державно виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про накладення штрафу від 08 червня 2018 року.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року в адміністративній справі №826/15869/17.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не підтверджено належними доказами факту виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року в адміністративній справі №826/15869/17 як станом на 08 червня 2018 року, так і станом на момент вирішення даної справи, а відтак суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу з урахуванням наявних матеріалів справи та відповідних доказів у ній.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук