Справа № 826/2596/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа №826/2596/17

адміністративне провадження №К/9901/64924/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Пасічник С.С., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 (судді - Кузьмишина О.М., Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.) у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 04.12.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення від 22.09.2016 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

ДПІ звернулась до апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції.

Київський апеляційний адміністративний суду ухвалою від 25.04.2018 апеляційну скаргу ДПІ повернув з тих підстав, що скаржник на виконання вимог ухвали від 26.03.2018 не усунув недоліки апеляційної скарги і не сплатив судовий збір у законодавчо встановленому розмірі, а надану ДПІ копію платіжного доручення щодо сплати судового збору визнав неналежним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

ДПІ подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначає, що на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 про залишення апеляційної скарги без руху контролюючий орган сплатив судовий збір та на підтвердження сплати надав до суду копію платіжного доручення від 17.04.2018 № 139, сформоване та оплачене за допомогою системи дистанційного обслуговування клієнтів "Клієнт Казначейства-Казначейство". Вказана система призначена для надання клієнтам казначейства віддаленого доступу за допомогою мережі Інтернет до інформаційних ресурсів для виконання бюджетів всіх рівнів та дозволяє розпорядникам та одержувачам бюджетних коштів скористатися такими послугами як-то: послуга дистанційного отримання виписки; послуга дистанційної передачі у відповідний орган казначейства платіжних доручень, які не потребують підтверджуючих документів та таких документів, як планові показники та зобов'язання, і використовується ДПІ на підставі договору від 21.09.2015 № 31 із органом державної казначейської служби. Відповідно до умов договору від 21.09.2015 № 31 електронні документи, підписані за допомогою електронного підпису, розглядаються як такі, що мають юридичну силу на рівні з паперовими документами, які підписані відповідними посадовими особами та завірені печатками. В той же час платіжне доручення можливо сформувати лише після здійснення оплати.

У відзиві проти касаційної скарги, позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19.11.2018 відкрив касаційне провадження у цій справі та ухвалою від 03.12.2018 визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, обґрунтування заперечень позивача щодо змісту і вимог касаційної скарги та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відкриття апеляційного провадження обумовлено, зокрема відповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 цього Кодексу та строками її подання.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, або подана після закінчення строків, встановлених статтею 295 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (апеляційна скарга залишається без руху) (частини 2, 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої, другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тобто, на виконання вищенаведених норм законодавства суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за документом про сплату судового збору, який відповідно до частини п'ятої статті 296 адміністративного судочинства України додається до апеляційної скарги.

Чинним законодавством України передбачено створення та обіг первинних документів у електронному вигляді.

У пункті 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 N 996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов'язкові реквізити, визначені цим пунктом.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлює Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV та Закон України "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 № 2155-VIII.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (стаття 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV).

Повертаючи апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції визнав надану ДПІ копію платіжного доручення від 17.04.2018 № 139 щодо сплати судового збору недостатнім доказом для підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги. При цьому в ухвалі про повернення апеляційної скарги суд не наводить обґрунтування таких висновків, що унеможливлює зробити висновок про законність ухвали суду апеляційної інстанції від 25.04.2018.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Київського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 341 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

С.С. Пасічник

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду