Справа № 825/1462/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Чернігів Справа № 825/1462/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому остаточно просить:

скасувати наказ від 03.03.2018 №14-рс (№51); визнати матеріали службового розслідування відповідача в/ч НОМЕР_2 , а саме: акт службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини (не повернення з лікувального закладу) та наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2017 №210, наказ № 143 від 15.11.2017 протиправними та скасувати їх.

В огрунтування позовних вимог зазначив, що при його звільненні з військової служби командування в/ч НОМЕР_1 за наказом від 03.03.2018 №51 за станом здоров`я були порушені його конституційні права і свободи.

У судове засідання позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представники відповідача у судове засідання не з`явились. Представником військової частини НОМЕР_1 був поданий відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог через їх необгрунтованість.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Як зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2017 № 210 в ході проведення розслідування було встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 не з`явився на військовий службі у військову частину НОМЕР_2 без поважних причин (а.с. 65-67).

03.03.2018 до військової частини НОМЕР_1 надійшло свідоцтво про хворобу позивача №131-х від 01.02.2018 в якому вказано, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 51 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , оператора радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03 березня 2018 року №14 - рс у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог пункту 1 частини 8 цієї ж статті, вважати таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до Чернігівського МВК м. Чернігів. Підстава: рапорт старшого солдата ОСОБА_1 , від 03.03.2018 (вх. у в/ч А: №405 від 03.03.2018), свідоцтво про хворобу №131-х від 01.02.2018, затвердженне ЦВЛК України 07.02.2018 №327/4/1 (вх. у в/ч НОМЕР_1 №130 від 03.03.2018), наказ командира військ частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03 березня 2018 року №14 - рс, довідка - розрахунок з військовою частиною НОМЕР_4 №203 від 03.03.2018, матеріали службового розслідування командира військової частини НОМЕР_2 за вх №131 від 03.03.2018 на 10 аркушах. (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи рапортом від 28.02.2018 позивач відкликав попередній рапорт про звільнення, оскільки останній був написпний ним у стані афекту та під впливом медичних препаратів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статей 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до п. б ч. 8 ст. 26 вищевказаного закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 35 Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону.

Таким чином, враховуючи, що рапорт про звільнення був поданий позивачем у стані афекту та під впливом медичних препаратів, з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 №51, яким звільнено з військової служби ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2017 № 210.

Поновити ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.03.2018.

Крім того, підлягає скасуванню наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2017 №210, оскільки останній був прийнятий без урахування всіх обставин, а саме перебування позивача в медичних закладах охорони здоров`я.

Щодо вимог позивача про визнання матеріалів службового розслідування відповідача в/ч НОМЕР_2 , а саме: акту службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини (не повернення з лікувального закладу), наказу № 143 від 15.11.2017 протиправними та скасувати їх, то вони задоволенню не підлягають, оскільки акт службового розслідування не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а наказ № 143 від 15.11.2017 не порушує прав позивача та вичерпав свою дію його виконанням.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 №51, яким звільнено з військової служби ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2017 № 210.

Поновити ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.03.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць