Справа № 1440/2415/18
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 1440/2415/18
провадження №2-а/489/271/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тищенка Павла Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 596682 від 14.09.2018.

Позивач вказав, що 14.09.2018 рухаючись на транспортним засобі Опель Омега, номерний знак НОМЕР_1, по пр. Богоявленському в м. Миколаєві в напрямку Корабельного району в правій смузі для руху, наближаючись до заправки «WOG», замітив поліцейську машину, яку вирішив об'їхати зайнявши ліву смугу. Транспортних засобів, окрім автомобіля патрульної поліції, як попереду так і позаду його транспортного засобу не було. Після зупинки він пояснив інспектору, що об'їжджав їх автомобіль, але останній без будь-яких доказів правопорушення склав постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.11.2018, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

На виконання ухвали представник відповідача надав відзив з відеозаписом фіксації правопорушення та порядку розгляду і складання постанови.

У відзиві вказано, що 14.09.2018 інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тищенком П.О., разом з напарниками було виявлено порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі - Правила дорожнього руху), а саме водієм автомобіля Опель Омега, номерний знак НОМЕР_1, який на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по пр. Богоявленському в лівій смузі, не маючи наміру здійснення повороту ліворуч, розвороту при вільній правій смузі, чим порушив вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху.

Факт скоєння позивачем правопорушення є наявним та підтверджується доказами у вигляді відеозапису наданого до відзиву та рапортом поліцейського, аналізуючи який представник відповідача дійшов висновку, що письмові пояснення поліцейського повністю збігаються з відеозаписом з нагрудного реєстратору та винесеною постановою, а отже є стабільними та об'єктивними, внаслідок чого рапорт необхідно вважати видом письмового доказу.

У судовому засіданні позивач, в доповнення до викладених в позовній заяві обставин щодо причин об'їзду перешкоди з виїздом на ліву смугу для руху, пояснив, що поліцейський тричі виходив на проїзну частину, що також перешкоджало його руху по праві смузі на що він вказував у своїй заяві про скасування постанови, з якою в порядку досудового врегулювання спору він звертався до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в задоволені якої йому відмовлено.

У судове засідання відповідач не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.09.2018, серія ЕАВ № 596682, встановлено що 14.09.2018 о 00 год. 35 хв., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Опель Омега, номерний знак НОМЕР_1, рухався у крайній лівій смузі руху при вільній правій смузі руху на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, не маючи намір здійснити поворот ліворуч або розворот, за що на нього накладене адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно п. 11.2 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Положеннями п. 11.5 Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Із дослідженого судом відеозапису, доданого відповідачем до відзиву, який починає відтворюватись після зупинки водія ОСОБА_1, вбачається, що інспектором патрульної поліції було перевірено документи позивача, після чого роз'яснення його права та обов'язки і повідомлено про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На вимогу водія ОСОБА_1 надати докази адміністративного правопорушення, інспектор патрульної поліції пішов до патрульного автомобіля, де пробув деякий час, після чого вийшов та підійшовши до водія ОСОБА_1 зазначив йому, що у нього є відеореєстратор, відеозапис з якого позивач може надати до суду, але позивач при цьому зазначає, що реєстратор не здійснює запис. На пояснення позивача про те, що він рухався у правій смузі для руху, інспектор не реагував та пропонував водію пред'явити докази своєї невинуватості. Після складання постанови вручив її під підпис водію без оголошення її змісту.

Наявний у справі рапорт інспектора патрульної поліції Тищенка П.О., суд вважає недостатнім доказом, оскільки останній з урахуванням дослідженого відеозапису не дає дійти висновку про постійний рух транспортного засобу, водієм якого є ОСОБА_1, у лівій смузі для руху.

Таким чином, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис та вказівку про порядок і строк її оскарження, а тому за замістом не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, за порушення яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова за змістом не відповідає ст. 283 цього Кодексу, суд приходить до висновку про задоволення позову та закриття провадження у справі, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вимога позивача в частині визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними, не відповідає змісту ст. 286 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма дозволяє суду скасувати рішення суб'єкта владних повноважень рішення та прийняти один із пропонованих даною нормою варіантів, зокрема, закрити провадження у справі, у випадку відсутності у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, а тому у задоволенні вимог позивача в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 596682 від 14.09.2018про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень 00 коп.) та закрити провадження у справіпро адміністративне правопорушення.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається П'ятого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Інформація про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2

відповідач - інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Тищенко Павло Олександрович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б.

Повний текст постанови складено 14.12.2018.

Суддя І.В. Коваленко