Справа № 1540/3895/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 грудня 2018 р.м. ОдесаСправа № 1540/3895/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про зупинення дії зведеного виконавчого провадження та виконавчих листів, заборону відповідачу та іншим особам здійснювати будь-які дії по зведеному виконавчому провадженню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3; визнати незаконними дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4; визнати незаконним та скасувати зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів: Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк ОСОБА_3», а саме постанов про відкриття виконавчого провадження №48185933 та №48186012 по виконанню виконавчого листа від 06.10.2010 року (фактично від 05.07.2010 року) №2-248/10; Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», а саме постанови про відкриття виконавчого провадження №51403253 по виконанню виконавчого листа від 17.12.2014 року №1527/2-451/11; Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», а саме постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на пенсію боржника №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-2685/10 від 26.02.2010 року; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 16 151 515,4 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 року відкрито провадження за вказаним позовом.

Не погоджуючись з судовим рішенням, наголошуючи на порушенні судом правил предметної підсудності, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, провадження у справі закрити.

07.12.2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення дії зведеного виконавчого провадження та виконавчих листів, заборону відповідачу та іншим особам здійснювати будь-які дії по зведеному виконавчому провадженню.

Звертаючись до апеляційного суду із вказаною заявою, ОСОБА_2 посилається на положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практику вищих спеціалізованих судів.

Вивчивши заяву та наведені в ній доводи, апеляційний суд виходить з наступного.

Порядок забезпечення позову визначений Главою 10 Розділу ІІ КАС України.

Так, відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За правилами ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналіз наведених норм показав, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання судового акту.

Водночас, в обґрунтування заяви не надано доказів та не наведено обставин, які б свідчили про очевидність протиправності рішень субєкта владних повноважень, не обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у разі не вжиття заходів забезпечення позову, неможливості позивача в подальшому захистити свої права та інтереси тощо.

Разом з цим, положення КАС України допускають вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, лише у випадку здійснення стягнення у безспірному порядку.

З огляду на викладене, оскільки в обґрунтування заяви позивачем не наведено та необґрунтовано наявність обставин, передбачених ст. 150 КАС України, апеляційний суд доходить висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на положення ст. 375 КАС України, з огляду на те, що приписи вказаної норми адміністративного процесуального законодавства застосовуються судом касаційної інстанції відносно судових рішень судів попередніх інстанцій.

Не уявляється можливим і застосування апеляційним судом правил ч. 4 ст. 300 КАС України, оскільки предметом апеляційного оскарження на даний час не є рішення суду першої інстанції по суті спору.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 154, 321, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення дії зведеного виконавчого провадження та виконавчих листів, заборону відповідачу та іншим особам здійснювати будь-які дії по зведеному виконавчому провадженню відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.12.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1