Справа № 820/6099/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/6099/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018, суддя Шляхова О.М., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 11.04.18 по справі № 820/6099/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Делтана"

до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Делтана", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 28.11.2017 року про визначення суми податкового зобов'язання, з податку на додану вартість в розмірі 838 354,50 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 558 903,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 279 451,50 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 28.11.2017 року про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 754 519,50 грн., в тому числі за основним платежем - 503 013, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 251506,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки перевірки, на підставі яких були винесені спірні податкові повідомлення - рішення, є безпідставними та такими, що не відповідають законодавству. Позивач вважає, що ним правомірно віднесено всі суми до складу витрат та до складу податкового кредиту по операціям з ТОВ «Промоушн трейд» та ТОВ «Борисфен-Груп-ЛТД», які підтверджені належним чином оформленими первинними документами, податковими накладними, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач також посилається на те, що операції по придбанню товару у зазначених контрагентів реально мали місце і є товарними, а також пов'язані з його господарською діяльністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Делтана" (вул. Золочівська, 4а, м.Харків, 61177) до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (вул. Благовіщенська, б. 30, м. Харків, 61052), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 28.11.2017 року, яким визначена сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 838 354,50 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 28.11.2017 року, яким визначена сума податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 754519,50 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з п.п. 75.1.2, п. 75.1, ст. 75, та підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755, на підставі наказу ДФС України №1760 від 11.08.2017 р., проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ДЕЛТАНА» з питання дотримання вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам фінансово-господарського характеру із платниками податків ТОВ «ГРІНВОЛ ГРУП» (), ТОВ «ТК КОМІВОЯЖЕР» (), ТОВ «ВОРКХОРС» (), ТОВ «АБСОЛЮТ СМК» (9), ТОВ «БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД» (), ТОВ «ПРОМОУШЕН ТРЕЙД» (), ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» ().

За результатами перевірки було складено Акт виїзної позапланової перевірки №82/28-10-50-16-06/32235849 від 14.11.2017 р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., який було отримано листом 15.11.2017 р. (т.1 а.с. 21-63).

Висновками зазначеного акту перевірки контролюючим органом встановлено: 1)порушення ТОВ «Делтана» п.1 ст.3 ЗУ від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 751/4044; п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 та п. 14.1.36, 14.1.191, п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1. ст. 135 Податкового Кодексу України, в результаті чого заниженого податок на прибуток за 3 квартали 2016 року та 2016 рік на загальну суму 503013 грн.

Перевіркою встановлено факт перерахування грошових коштів на адресу ТОВ «Промоушн трейд» та ТОВ «Борисфен-Груп-ЛТД» за Договорами поставки, при цьому фактично постачання товарів від даних постачальників не відбулося. Таким чином, дані суми перерахованих коштів, підприємство повинно було відобразити як аванси перераховані проводкою Д-т 371 «Розрахунки за авансами виданими» К-т 311 «Розрахунковий рахунок» на суму перерахованих коштів.

2) п. 189.1 ст. 189, п.198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством позивача занижений податок на додану вартість на загальну суму 558903,00 грн., а саме: за липень 2016 року - 558903,00 грн.

ТОВ «Делтана» в декларації з податку на додану вартість за липень 2016 задекларовано податковий кредит на суму ПДВ 558 902,70 грн., а саме:

- з ТОВ «Борисфен-Груп-ЛТД» (код за ) на суму 226435,4 грн.;

- з ТОВ «Промоушн трейд» (код за ) на суму 332467,3 грн.

Саме постачання сировини вищевказаними постачальниками, на думку перевіряючих податкового органу, є порушенням податкового законодавства з боку ТОВ «ДЕЛТАНА».

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, підприємством позивача подані до податкового органу заперечення на акт перевірки, в яких висловило клопотання розглянути ці заперечення за участі представників ТОВ «Делтана».

Однак, як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, а саме: листа №61493/10/28-10-50-19-16 від 27.11.2017 р., заперечення були розглянуті без повідомлення ТОВ «Делтана» про час та місце їх розгляду, що позбавило ТОВ «Делтана» можливості спростувати висновки акту перевірки.

На підставі вказаного Акту перевірки контролюючим органом були винесені податкові повідомлення - рішення:

- № від 28.11.2017 року про визначення суми податкового зобов'язання, з податку на додану вартість в розмірі 838354,50 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 558 903,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 279 451,50 грн. (т.1 а.с. 17)

- № від 28.11.2017 року про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 754 519,50 грн., в тому числі за основним платежем - 503 013, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 251 506,50 грн. (т.1 а.с. 19).

Зазначені повідомлення-рішення отримані ТОВ «Делтана» 05.12.2017 року.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто, витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до вимог стаття 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування мають бути фактично здійснені, пов'язані з господарською діяльністю платника податку та підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, належним чином оформленими, а наявність у платника податку (позивача у справі) виданих йому податкових накладних і сплата вартості отриманих товарів (послуг) з ПДВ є достатніми підставами для визначення податкового кредиту з урахуванням підтвердження реального здійснення господарської операції та з метою подальшого використання товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Статтею 67 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІУ, із змінами та доповненнями, встановлено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-1У із змінами та доповненнями (далі - ЦКУ) правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам Держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Зазначена норма недійсність господарського зобов'язання пов'язує з: невідповідністю його змісту вимогам закону; наявністю мети, що за відомо суперечить інтересам держави і суспільства; укладенням учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Отже, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. При цьому, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, перевіряючи факт здійснення господарської операції, на підставі якої платником податків сформовано дані податкового обліку, колегія суддів досліджує товарність такої операції в сукупності чинників, що впливають на її реальний зміст. Зокрема, колегія суддів оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою відповідача встановлено взаємовідносини ТОВ «ДЕЛТАНА» з контрагентом ТОВ «Промоушн трейд» (код за ) на підставі укладеного договору поставки № 2505 від 25.05.2016 року за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 на загальну суму 1 994 803,8 грн., в тому числі ПДВ 332 467,3 гри. Відповідно до умов укладеного договору:

(п. 1.1) «Продавець» зобов'язується передати у власність «Покупця», а «Покупець» прийняти та оплатити продукцію для поліграфії (далі - «Товар») в асортименті та кількості згідно з «Специфікацією» та/або видатковою накладною до цього Договору, які є його невід'ємною частиною.

(п. 3.2) Постачання Товару здійснюється на умовах доставки Товару зі складу «Продавця».

(п. 3.3) Доказом передачі партії товару у власність «Покупця» є оформлені належним чином відвантажувальні документи, а також наявність довіреності на отримання партії товару.

(п. 5.3) Якість товару, що поставляється, підтверджується сертифікатом якості та гігієнічним висновком МОЗ України за запитом «Покупця».

При досліджені договору поставки № 2505 від 25.05.2016 року, укладеного між ТОВ «ДЕЛТАНА» та ТОВ «Промоушн трейд», встановлено, що даний договір не містить підпису посадової особи ТОВ «ДЕЛТАНА», а саме, директора ОСОБА_2, та відсутній відбиток зображення на папері (печатки) ТОВ «ДЕЛТАНА», що засвідчує правильність та чинність документа в порушення вимог Цивільного кодексу України, зокрема:

Згідно п. 1 ст. 626 Глави 52 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Відповідно до п. 3 ст. 639 Глави 53 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003, визначено, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Також, згідно п. 13.1 Договору, термін його дії встановлюється з дати його підписання обома сторонами.

Таким чином, договір укладений з порушеннями п. 1 ст. 626 Глави 52, п. 3 ст. 639 Глави 53 Цивільного кодексу України.

Дослідивши документи на транспортування продукції (ТТН) вбачається наступне: у товарно - транспортних накладних відсутня інформація про особу, яка одержувала товар та в розділі "За довіреністю № __ від__" не зазначені реквізити довіреностей на отримання товарів, також відсутня інформація про місця проведення вантажно - розвантажувальних операцій.

Даний факт не відповідає вимогам, визначених умовами договору постачання № 2505 від 25.05.2016, оскільки товар відпускається лише за наявності довіреності на відповідальну особу згідно п. 3.3 Договору, чим порушено умови відпуску товару. При цьому, згідно електронного журналу виписаних довіреностей, ТОВ «Делтана» було виписано довіреності для отримання товарно - матеріальних цінностей від ТОВ «Промоушн трейд» на працівника ОСОБА_3, але даний працівник фактично не виїздив для їх отримання до м. Київ, а ТМЦ зі складу постачальника отримував (згідно даних зазначених в ТТН) водій, який не є працівником ТОВ «Делтана» та не мав довіреності на отримання ТМЦ.

Крім того, у вищезазначених ТТН маса брутто вантажу не відповідає масі товару, зазначеної у видаткових накладних, а саме:

у видатковій накладній № 020720 від 20.07.2016 значиться вага ТМЦу кількості 19672 кг., а відповідно до ТТН - 19 т;

у видатковій накладній № 040721 від 21.07.2016 значиться вага ТМЦ у кількості 14115 кг, а відповідно до ТТН -15т.

Крім того, відповідно до Офіційної бази даних Державної автомобільної інспекції за реєстраційним номером НОМЕР_5 лічиться автомобіль Ніва Шевроле, проте у ТТН №020720 від 20.07.2016 року вказано автомобіль РЕНО.

У Графі «Пункт навантаження» товарно-транспортних накладних зазначена адреса, по якій мали бути завантажені ТМЦ, а саме: АДРЕСА_1.

Відцовідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, встановлено, що за адресою: Київська область, м. Бровари, вулиця Рокосовського, буд.2 розташовано офісне приміщення (об'єкт нежитлової нерухомості) загальною площею 1080,5 км. Реестраційний номер об'єкта нерухомого майна 106. Власником майна є ОСОБА_4 (РНОКІШ НОМЕР_3) свідоцтво про право власності від 08.07.2010 № б/н, виданий виконкомом Броварської міської ради. Форма власності: приватна.

Згідно договору оренди від 01.01.2016 № б/н ОСОБА_4 передав офісне приміщення (об'єкт нежитлової нерухомості) за адресою: АДРЕСА_1, за договором оренди ФОП ОСОБА_5 (РНОКІШ НОМЕР_4).

З метою отримання додаткової інформації щодо приміщення за адресою: АДРЕСА_1, Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС на адресу ФОН ОСОБА_5 направлено запит від 07.11.2017 № 57170/10/28-10-50-16-14.

14.11.2017 р. отримано відповідь та копію договору оренди (суборенди) нежитлового приміщення №6 від 18.05.2016.

Відповідно до пояснень та даних Договору, ФОП ОСОБА_5, що діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрації серії НОМЕР_6, виданого Святошинської РДА м. Києва 26.04.2005, надає ТОВ «Промоушн трейд» в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальної площею 20,91 кв. м., що знаходиться на четвертому поверсі будівлі АДРЕСА_1. Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Договору оренди визначено, що мета оренди - розміщення офісу, а в п. 2.2 цього ж розділу зазначено, що орендар не має права без письмового дозволу змінювати цільове призначення об'єкта оренди. ФОП ОСОБА_5 повідомила, що дозволу на зміну цільового призначення об'єкта оренди не надавала. Дану кімнату орендувало два наймача. Друга половина даного офісного приміщення загальної площею 20,91 кв. м. (корисна 15,6 кв.м) знаходилась у суборенді у іншого суб'єкту господарської діяльності ТОВ «Бізнес страйк».

ФОП ОСОБА_5 зазначено, що приміщення знаходиться на 4 поверсі, є офісним, товарна продукція (плівка 33,0 т) в даному приміщенні не зберігалась у зв'язку з тим, що дане приміщення не є складським та відсутня достатня площа. Здійснення вантажно - розвантажувальних робіт на прилеглій території не відбувалось. Директора ТОВ «Промоушн трейд» ОСОБА_6 ніколи не бачила оскільки листування здійснювалось за допомогою кур'єрської доставки та «Новою поштою».

Таким чином, у ТОВ «Промоушн трейд» за адресою АДРЕСА_1 відсутні складські приміщення, приміщення відповідної площі та функціонального призначення, у якому можливо зберігати плівку у кількості 33 787 кг.

Крім того, ФОП ОСОБА_5 надано копії угоди від 17.01.2017 про розірвання договору оренди (суборенди) нежитлового приміщення № 6 від 18.05.2016 та акт приймання-передачі приміщення від 23.01.2017, які підписані Директором ТОВ «Промоушн трейд» ОСОБА_6

Відповідно до умов п. 3.2. договору поставки № 2505 від 25.05.2016 визначено, що постачання товару здійснюється на умовах доставки товару зі складу «Продавця». Таким чином, встановлено, що транспортування товару здійснюється за рахунок ТОВ «ДЕЛТАНА».

Згідно п. 3.3 вищевказаного договору «Доказом передачі партії товару у власність «Покупця» є оформлені належним чином відвантажувальні документи, а також наявність довіреності на отримання партії товару».

З матеріалів перевірки, зокрема з дослідження Журналу обліку виданих довіреностей на отримання товарно-матеріальних відомостей вбачається, що ТОВ «ДЕЛТАНА» 18.07.2016 року виписано довіреність за № Д-Д000010397 на підзвітну особу ОСОБА_3 з метою отримання товарно-матеріальних цінностей за видатковими накладними 020720 від 20.07.2016 та № 020721 від 21.07.2016. Останній номер документа не відповідає номером видаткової накладної, наданої до перевірки, а саме, надано видаткову накладну за № 040721 від 21.07.2016.

Фактично товар за даними довіреностями ОСОБА_3 не отримувала, згідно даних ТТН, товар отримувався водієм.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за № 293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Відповідно до п. 5.3. Договору поставки, якість товару повинна відповідати вимогам діючих в Україні стандартів та підтверджуватися нормативно - технічною документацією підприємства- виробника та підтверджується сертифікатом якості та гігієнічним висновком МОЗ України.

Сертифікати якості (відповідності), паспорти на продукцію та документи, які могли б ідентифікувати виробника товару матеріали справи не містять.

Крім того, згідно даних електронного реєстру звітності та зареєстрованих податкових накладних вивчено ланцюг постачання та встановлено, що ТОВ «Промоушн трейд» (код за ) не є виробником та, ані у липні 2016 року, ані в періоді з 01.01.2015 по 31.12.2016 року не придбавав товар з номенклатурою, яка була відвантажена на адресу ТОВ «Делтана».

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок відповідача, щодо неможливості встановити походження товарів, які було зазначено в первинних документах, складених ТОВ «Промоушн трейд» на адресу ТОВ «ДЕЛТАНА» та неможливості підтвердити постачання такого товару ТОВ «Промоушн трейд» на адресу ТОВ «Делтана».

Щодо взаємовідносин TOB «ДЕЛТАНА»з TOB "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД", колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що взаємовідносини TOB «ДЕЛТАНА» з контрагентом ТОВ "Борисфен Груп - ЛТД" відбувались на підставі укладеного договору поставки № 1006 від 10.06.2016 року за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 на загальну суму 1.358612,40 грн., в тому числі ПДВ 226 435.40 грн. Відповідно до умов заключеного договору:

(п. 1.1) «Продавець» зобов'язується передати у власність «Покупця», а «Покупець» прийняти та оплатити Хімічну продукцію (далі - «Товар») в асортименті та кількості згідно з видатковою накладною та /або рахунку/фактури до цього Договору, які є його невід'ємною частиною.

(п. 3.2) Постачання Товару здійснюється на умовах доставки Товару на склад «Покупця»

(п. 3.3) Доказом передачі партії товару у власність «Покупця» є оформлені належним- чином відвантажувальні документи, а також наявність довіреності на отримання партії товару.

(п. 5.3) Якість Товару, що поставляється, підтверджується сертифікатом якості та гігієнічним висновком МОЗ України за вимогою «Покупця».

Дослідивши документи на транспортування продукції (ТТН) слід зазначити наступне: у товарно - транспортних накладних відсутня інформація про особу, яка одержувала товар та в розділі «За довіреністю №__ від __» не зазначені реквізити довіреностей на отримання товарів, також відсутня інформація про місця проведення вантажно - розвантажувальних операцій.

Даний факт не відповідає вимогам, визначених умовами договору постачання № 1006 від 10.06.2016, оскільки товар відпускається лише за наявності довіреності на відповідальну особу згідно п. 3.3 Договору, чим порушено умови відпуску товару.

Крім того, у вищезазначених ТТН маса брутто вантажу не відповідає масі товару, зазначеної у видаткових накладних, а саме:

- у видатковій накладній № 011807 від 18.07.2016 значиться вага ТМЦ у кількості 7816 кг., а

відповідно до ТТН - 8 т.;

- у видатковій накладній № 021507 від 15.07.2016 значиться вага ТМЦ у кількості 7150 кг., а відповідно до ТТН - 8 т.

У Графі «Пункт навантаження» товарно-транспортних накладних зазначена адреса, по якій мали бути завантажені ТМЦ, а саме: м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 3-б.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, встановлено, що за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 3-б розташований розважально-офісний центр (об'єкт нежитлової нерухомості) загальною площею 125 000 км.м. Власником майна є ПП "Нікола"() свідоцтво про право власності від 22.02.2000 № б/н, виданий виконкомом Броварської міської ради. Форма власності приватна.

Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою № 1-ДФ за III квартал 2016 року на підприємстві лічиться один робітник - ОСОБА_9

Відповідно до зареєстрованих ПП «Нікола» податкових накладних у ЄРПН встановлено, що підприємство протягом 2016 року податкові накладні щодо операцій оренди на адресу ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» не виписувало.

Перевіркою встановлено, що за адресою, яка в ТТН зазначена як місце завантаження товару - знаходиться розважально-офісний центр, а не складські приміщення, в яких могли б зберігатися ТМЦ відвантажені на адресу ТОВ «Делтана».

З метою отримання додаткової інформації щодо використання офісного приміщення за адресою: м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 3-б, в господарській діяльності платника податків, Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС на адресу ПП «Нікола» (код ЄДРГ10У 20577061) відповідачем направлено запит від 07.11.2017 № 57171/10/28-10-50-16-14.

Відповідно до умов п. 3.2. договору поставки № 1006 від 10.06.2016 визначено, що Постачання Товару здійснюється на умовах доставки Товару зі складу «Продавця». Таким чином, встановлено, що транспортування товару здійснюється за рахунок ТОВ «ДЕЛТАНА».

Згідно п. 3.3 вищевказаного договору «Доказом передачі партії товару у власність «Покупця» є оформлені належним чином відвантажувальні документи, а також наявність довіреності на отримання партії товару».

Відповідно до Журнау (книгу) обліку виданих довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ДЕЛТАНА» вбачається, що ТОВ «ДЕЛТАНА» 12.07.2016 року виписано довіреність за № Д-Д00000383 на підзвітну особу ОСОБА_3 з метою отримання товарно-матеріальних цінностей за видатковими накладними № 021507 від 15.07.2016 та № 011807 від 18.07.2016. При цьому, як отримувач товару в ТТН значиться водій, який не є співробітником ТОВ «Делтана» та не отримував від підприємства довіреності на отримання товарів.

Відповідно до п. 5.3. Договору поставки, якість товару повинна відповідати вимогам діючих в Україні стандартів та підтверджуватися нормативно - технічною документацією підприемства- виробника та підтверджується сертифікатом якості та гігієнічним висновком МОЗ України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що висновки відповідача, щодо неможливості встановити походження товарів, які було зазначено в первинних документах, складених ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» на адресу ТОВ «ДЕЛТАНА» є обгрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, ТОВ «ДЕЛТАНА» до перевірки відповідача надано документи, відповідно до яких здійснювались розрахунки за договорами поставки №1006 від 10.06.2016 та №2505 від 25.05.2016

Підприємством з розрахункового рахунку перераховано грошові кошти на користь ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" та ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД".

Загальна сума коштів що підлягає сплаті підприємству ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД", відповідно до видаткових накладних № 329 від 20.07.2016 та №336 від 21.07.2016 складає 1994803,80 грн.

Згідно виписок банку AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та роздруківок платіжних доручень з клієнт - банку підприємством ТОВ «ДЕЛТАНА» по рахунку №2 на користь ТОВ " ПРОМОУШН ТРЕЙД " сплачено всього 1 575 832,70 грн. грн.

Підприємством ТОВ «ДЕЛТАНА» на користь ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" сплачено всього 1575 832,70 грн. при цьому заборгованість згідно даних бухгалтерського обліку відсутня.

У бухгалтерському обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» згідно «Картки рахунку 631» за період з 01.10.2015 по 31.12.2016 по контрагенту ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" відображено сплату у сумі 1 575 832,70 грн.

Дані, що зазначені в банківських виписках, платіжних дорученнях та відображені в бухгалтерському обліку - не співпадають між собою.

Також, згідно Картки рахунку 631, 01.08.2016 зменшено суму заборгованості ТОВ «ДЕЛТАНА» перед ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" (Дт 631 Кт 631) на суму 418 971,10 грн., посилаючись на договір про відступлення права вимоги.

Загальна сума коштів що підлягає сплаті підприємству ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" відповідно до видаткових накладних № 296 від 15.07.2016 та №311 від 18.07.2016 складає 1358612,40 грн.

Згідно наданих ТОВ «Делтана» до перевірки платіжних доручень підприємством ТОВ «ДЕЛТАНА» на користь ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" сплачено всього 1 777 583,50 грн., що перевищує суму зазначену у видаткових накладних на 418 971,10 грн. При цьому на надлишок отриманих коштів ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" у відповідності до вимог абз. «я» п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України не виписувалися податкові накладні.

Факту надання ТОВ «ДЕЛТАНА» до декларацій з ПДВ за період з 01.01.2015 до 31.12.2016 додатку 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8)» не встановлено.

Таким чином, у зв'язку з вищезазначеним в обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 26.08.2016 по ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" повинна обліковуватись кредиторська заборгованість в сумі 418 971,10 грн., а по підприємству ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" станом на 12.08.2016 повинна обліковуватись дебіторська заборгованість в сумі 418 971,10 грн.

Згідно наданих до перевірки «Карток рахунку 631» за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 по контрагентам ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" та ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" показники щодо стану заборгованості відсутні.

Згідно виписок банку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та роздруківок платіжних доручень з клієнт - банку підприємством ТОВ «ДЕЛТАНА» по рахунку №2 на користь ТОВ "БОРИСФЕНЛТУП-ЛТД" сплачено всього 1 777 583,50 грн.

У бухгалтерському обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» згідно «Картки рахунку 631» за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 по контрагенту ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" відображено сплату (ДтбЗІ Кт 311) у сумі 1 358 612,40 грн.

Таким чином згідно даних бухгалтерського обліку розрахунки з ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" проведено на загальну суму 1 358 612,40 грн.

При цьому згідно платіжних доручень та виписок банку розрахунки з ТОВ "БОРИСФЕН- ГРУП-ЛТД" проведено на суму 1 777 583,50 грн.

Отже дані, що відображені в банківських виписках, платіжних дорученнях та відображені в бухгалтерському обліку - не співпадають між собою.

Дати та суми платіжних доручень, відображених в бухгалтерському обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» по взаємовідносинам з ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" та ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" не відповідають датам первинних документів, що свідчить про відображення у бухгалтерському обліку операцій з порушенням вимог закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704.

ТОВ «ДЕЛТАНА» надано до перевірки Договір про відступлення права вимоги від 10.06.2016 №1006, згідно якого Первинний кредитор ТОВ ''ПРОМОУШН ТРЕЙД", в особі директора ОСОБА_6 діючого на підставі Статуту з однієї сторони, Новий кредитор ТОВ «БОРИСФЕН-ГРУП ЛТД» в особі директора ОСОБА_11, діючого на підставі Уставу, з другої сторони, та Боржник ТОВ «ДЕЛТАНА», в особі директора ОСОБА_2, діючого на підставі Уставу, з третьої сторони, керуючись ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України, уклали Договір про відступлення права вимоги про наступне:

Предмет договору.

1.1. Договір направлено на регламентацію цивільних правовідносин, які виникають з причини відступлення права вимоги Первинним кредитором Новому кредитору, в порядку та на умовах, обумовлених Договором та діючим законодавством України, які належать Первинному кредитору в межах яких Новий кредитор становиться кредитором Боржника за Договором № 2505 від 25.05.2016 між Первинним кредитором та Боржником (далі Узгодження) на суму 418971,10грн.

1.2. До Нового кредитора переходить права вимагати (замість Первинного кредитора) від Боржника належного виконання обов'язків Боржника, викладених в Узгодженні, а Боржник зобов'язується перед Новим кредитором виконувати обов'язки Боржника, викладені в Узгодженні.

1.3. Моментом переходу права вимоги від Первинного кредитора, викладеним у п.1 Договору, у Нового кредитора є підписання Договору.

1.4. В момент підписання Договору Первинний кредитор зобов'язується передати Новому кредитору всі відповідні документи, які надають право вимоги, відступлення згідно Договору.

Видаткові накладні на передачу товару від ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" до ТОВ «ДЕЛТАНА» датовані 20 та 21 липня 2016 року. Тобто у разі отримання ТОВ «ДЕЛТАНА» товарів, згідно виписаних видаткових накладних від ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД", у бухгалтерському обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» кредиторська заборгованість перед ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" виникла б лише станом на 20 та відповідно 21 липня 2016 року на загальну суму 1 994 803,80 грн.

Розрахунки по отриманим видатковим накладним від ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" підприємством ТОВ «ДЕЛТАНА» проводились з 01.08.2016 по 26.08.2016, як зазначено вище.

Згідно п. 1.3 Договору, моментом переходу права вимоги є дата підписання Договору.

Таким чином станом на дату складання Договору про відступлення права вимоги від 10.06.2016 №1006 заборгованість ТОВ «ДЕЛТАНА» перед ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД" у бухгалтерському обліку відсутня і не могла бути визначена заздалегідь.

Згідно п.1.3 Договору, моментом переходу права вимоги є дата підписання Договору.

Також у бухгалтерському обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» згідно Картки рахунку 631 за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 по контрагенту ТОВ "БОРИСФЕН-ГРУП-ЛТД" за Договором про відступлення права вимоги від 10.06.2016 №1006 операції відсутні.

Згідно умов договору дата відступлення права вимоги - 10.06.2016, при цьому в бухгалтерському обліку операція відображена 01.08.2016.

Таким чином дані бухгалтерського обліку ТОВ «ДЕЛТАНА» не відповідають датам первинних документів та фактичним обставинам здійснених операцій, що свідчить про відображення у бухгалтерському обліку операцій з порушенням вимог закону України «Про бухгалтерський облік іа фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-X1V та Положення про документальне.забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України віл 24.05:1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704.

Також колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що з додаткових пояснень відповідача вбачається, що в межах кримінального провадження № 00000009 від 30.01.2017, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 ККУ контролюючим органом здійснено виїзд за адресою реєстрації керівника підприємства ТОВ «Промоушн трейд» (код за ) гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_2).

По вказаній адресі було встановлено гр. ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 - який являється вітчимом гр. ОСОБА_6, який повідомив, що гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Офіційно ніколи ніде не працював, вів асоціальний образ життя, директором, бухгалтером та засновником підприємства ТОВ «Промоушн трейд» (код за ) ніколи не був, та на вказаному підприємстві не працював у зв'язку з тим, що багато років був ув'язнений.

Крім того, зазначено, що гр. ОСОБА_6 не міг здійснювати постачання ТМЦ на адресу підприємства ТОВ «ДЕЛТАНА» (код за ). Також, співробітниками п'ятого відділу МОУ Офісу ВПП ДФС було встановлено, що гр. ОСОБА_6 був неодноразово засуджений за ст. ст. 198, 190. 307, 115, 187, 185 КК України, тривалий час відбував покарання та був ув'язнений, в місцях позбавлення волі провів приблизно 15 років, тривалий час знаходився під адміністративним надзором та систематично порушував його.

Відповідно до протоколу допиту гр. ОСОБА_11, який відповідно до наданих TOB «ДЕЛТАНА» до перевірки первинних документів значився директором ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» та підписував всі первинні документи.

ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. у м. Харкові, тимчасово не працевлаштований, повідомив наступне:

ОСОБА_11 мешкає за адресою: АДРЕСА_3, станом на момент складання протоколу (25.09.2017) є безробітним.

У жовтні 2015 році загубив документи, а саме: паспорт та ідентифікаційний номер, які через деякий час йому підкинули у двір.

Гр. ОСОБА_11 повідомив, що ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» (код за ЄДРІІОУ 40369938) ніколи не чув. Хто здійснював фінансового-господарську діяльність, складав та друкував уставні документи, первинні документи ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» (код за ) йому не відомо. Ніяких документів до контролюючих органів не подавав, місцезнаходження ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» не відоме, грошових коштів до статутного фонду Підприємства не вносив, не відкривав банківські рахунки на ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД», не підписував довіреностей | третім особам на представлення своїх інтересів.

Договорів не укладав, актів виконаних робіт, податкових накладних, товарно- транспортних накладних, розпоряджень та інших документів від імені посадової особи ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» не підписував, ані про постачальників, ані про покупців підприємства ніколи не чув.

Крім того, ОСОБА_11 зазначив, що місцезнаходження печаті, штампів та документів ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» йому не відоме, оскільки не має будь-якого відношення до діяльності підприємства.

Колегія суддів виходить із того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 2а-1670/5096/12 (К/9901/12890/18), від 30.01.2018 у справі № 2а-0870/6083/11 (К/9901/541/18), а також у постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №21-3788а15 (№826/15034/14), від 14.03.2017 у справі №21-1513а16.

Таким чином, висновок контролюючого органу, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими державною податковою інспекцією фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ТОВ "Делтана", є правильним.

Отже, колегія суддів, дійшла висновку, що в ході проведеної перевірки відповідачем вірно встановлена відсутність фактичного придбання товарів ТОВ «ДЕЛТАНА» від постачальників ТОВ «Борисфен - Груп - ЛТД» та ТОВ «Промоушн трейд», на підставі порушень при складанні первинних бухгалтерських документів відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року по справі № 820/6099/17, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 по справі № 820/6099/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Делтана" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.О. Бондар О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 17.12.2018.