Справа № 805/2930/16-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року

Київ

справа №805/2930/16-а

касаційне провадження №К/9901/36310/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс 2000» (далі - Товариство) на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 (головуючий суддя - Ханова Р.Ф., судді - Василенко Л.А., Гайдар А.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс 2000» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Інспекція) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Товариство звернулось до суду із позовом до Інспекції, у якому просило визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2016.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що щоденний запис про рух готівки та суми розрахунків у книзі обліку розрахункових операцій - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси, а відсутність такого запису у книзі обліку розрахункових операцій при наявності у ній відповідних розрахункових документів та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси та її не оприбуткування, а означає лише порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій (пункт 7.5 Порядку). Тобто при не заповнення розділу 2 книги обліку розрахункових операцій у податкового органу є підстави для притягнення Товариства до відповідальності за невиконання щоденних записів про рух готівки та суми розрахунків, а не за неоприбуткування готівки. Також Товариство посилалось на те, що станом на 19.05.2016 книга обліку розрахункових операцій знаходилася в приміщенні тимчасового офісу та була вилучена під час проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2016 у справі №757/23176/16-к, що підтверджується протоколом обшуку від 19.05.2016.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 19.09.2016 позов задовольнив: скасував податкове повідомлення-рішення Інспекції № від 01.04.2016. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність запису у відповідному розділі книги обліку розрахункових документів є лише порушенням порядку заповнення цієї книги та не являється доказом неоприбуткування готівки, за яке до позивача застосовано штрафні санкції у п'ятикратному розмірі. Також суд виходив з того, що посадові особи Інспекції не мали змоги дослідити правильність ведення господарською одиницею Товариства книги обліку розрахункових операцій, у том числі заповнення всіх розділів цієї книги, оскільки ця книга до перевірки надана не була.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 06.12.2016 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки». Також суд виходив з того, що: фактична перевірка господарської одиниці Товариства проводилась у період з 26.01.2016 по 03.02.2016; книга обліку розрахункових операцій повинна знаходитись у місці здійснення господарської діяльності господарської одиниці біля реєстратора розрахункових операцій, на який вона зареєстрована.

Товариство оскаржило рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 06.03.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції була надана помилкова оцінка норм пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, та абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» без їх системного аналізу, оскільки проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, щоденне вклеювання фіскальних звітних чеків та їх зберігання у книзі обліку розрахункових операцій є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані, оскільки їх рух відображено у фіскальній пам'яті реєстратора розрахункових операцій, роздруковано та вклеєно відповідний Z-звіт, тоді як відсутність запису у 2 розділі книги обліку розрахункових операцій є лише порушенням порядку ведення цієї книги. Також скаржник посилається на те, що під час проведення перевірки представник Товариства намагався надати перевіряючим для огляду книгу обліку розрахункових операцій, проте посадові особи Інспекції відмовилися від її огляду та зафіксували відсутність у господарської одиниці Товариства книги обліку розрахункових операцій.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.07.2018 прийняв касаційну скаргу Товариства до провадження і витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 19.01.2018 визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, а ухвалою від 03.12.2018 призначив справу до попереднього розгляду на 04.12.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що у період з 26.01.2016 по 03.02.2016 податковим органом була проведена фактична перевірка автомобільної газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 9, яка належить Товариству, за результатами якої складений акт № 3/05-81-14-03/21506169 від 19.02.2016, за висновками якого господарською одиницею Товариства були порушені вимоги, зокрема, пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), які полягали у неоприбутуванні готівкових коштів у загальній сумі 361517,04 грн. згідно фіскальних звітних чеків (Z-звітів), перелік та реквізити яких наведені у додатку 1 до акту перевірки, оскільки у книзі обліку розрахункових операцій відсутні записи про оприбуткування зазначеної суми на підставі фіскальних звітних чеків.

01.04.2016 Інспекція на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким на згідно абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до Товариства штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1807585,20 грн.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (пункт 6 статті 33 Закону України «Про Національний банк України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операційна підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Ураховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, доводи Товариства, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити. При цьому, посилання Товариства у касаційній скарзі на те, що під час проведення перевірки представник Товариства намагався надати перевіряючим для огляду книгу обліку розрахункових операцій, проте посадові особи Інспекції відмовилися від її огляду, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів подання позивачем до суду першої та апеляційної інстанцій належним чином засвідченої копії розділу 2 книги обліку розрахункових операцій із відображеними у ній записами про рух готівки, з урахуванням того, що факт нездійснення таких записів Товариством у позовній заяві не заперечувався.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства підлягає залишенню без задоволення, а постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс 2000» залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна